pationen på de sednare åren. Mellan 1790 och 

 igco synes Magnetnålen hår hafva upphunnit ma- 

 ximum af sin vestliga missvisning, oaktadt resuha- 

 terna 1804» 1805 och igog hufvudsakligen strida 

 m.ot ett oafbrutet aftagande och fördenskull torde 

 bpra förklaras, antingen såsom felaktiga genom nå- 

 gon af de ofvan anförda orsaker, eller såsom verk- 

 ligen uppkomma af dessa besynnerliga anomalier, 

 bvilka så ofta blifvit träffade vid undersökningen 

 af den ånnu obekanta perioden for magnetiska De- 

 clinationens förändringar. I afseende på åen dag- 

 ligg, variationen , hvMken i Paris befunnits vara 

 störst och stiga till 13' — 16' mellan båda Dagjein- 

 nings punkterna samt minst, eller g'""^!©'» ^e" of- 

 riga delen af året, lemna observationerna i Stock- 

 holm intet afgorande utslag. Likaledes ger hvar- 

 ken något enskildt år eller medium af flera anled- 

 ping till den af Cassini genom g års observatio- 

 ner bestyrkta anmärkning, att Declinationen år af- 

 tagande från Vår-dagiemningen till Sommar -Sol- 

 ståndet; men åter vexande till nast påföljande Vår- 

 dagjemning. Detta bevisar således antingen en yt- 

 terligare felaktighet i de hår antecknade observatio- 

 ner, eller att den dagliga åfvensom den årliga De- 

 cUnations- ändringen förhåller sig olika i Stockholm 

 pch i Paris, 



Ar 1763 den ig Maj fann WiLKE, genotn 

 en af honom sjelf påfunnen inrättning, Declination 

 j Stockholm vara 1 1^50' Vestlig '-). For att, med 

 étn. säkerhet, som hår varande instrumenter kun- 

 na medgifva, utröna dess förändring sedan nåmde 

 tid, anställde Prof Svanberg observationer f. m, 

 någon dag i slutet af Julii igii med en Compass 

 af Hasselstrom, der nålen år 7,29 dec.tum, på 



*^ Vet, Acad, Handlingar 1765, pag. 143. 



