275 



Läkare, vid namn Brummer. Juncker sagec 

 ock, att det en gång lyckats f5r honom att dermed 

 boia kräftan, men en annan gäng icke. Dege- 

 NEK, undervisad genom Juncker, såg lyckliga 

 verkningar deraf i Cancer. Ar 1739 utgaf Mr- 

 CHAEL Alberti Sin Dissertation de Belladonna 

 tanquam specifico in cancro occulto, hvarutinnan 

 han likaledes anför tvånne iakttagelser af en Can- 

 cer i brostet och en pä tungan, som blifvit botade 

 af detta medel, jemte flere misslyckade forsok; men 

 hans arbete var fullt af tvifvel och Belladonnan 

 blef glåmd anda till 1754. Lambergen kungjor- 

 de händelsen med ett fruntimmer, som blef botadt 

 f5r öppen kräfta i ena och Scirrhiis i andra brostet, 

 sedan hon, i 5 månader, nyttjat bladen af Bella- 

 donna. Medicinska journaler och andra periodiska 

 arbeten omtala val lyckliga curer med detta me- 

 del, som dock, åtskilliga vidtberomda Läkare, såspm 

 Hetster, van Doeveren, Timmerman sonen, 

 SCHMUCKER, Acrel, DeHaen och flere andra ic- 

 ke erfarit. Richter anför medlet först efter det 

 bekanta Conium (som i senare tider förlorat sitt an- 

 seendej, och andra nyare författare såsom Callisen, 

 Arneman och Horn m. fl. nåmna medlet vål ibland 

 andra berömda, men utan att gifva detsamma nå- 

 got synnerligt företräde. Man började att i allmän- 

 het tvifla på dess nytta i öppen kräfta och man 

 kom deruti of verens, att ånskont detsamma förän- 

 drade sårens Ichor till Pus, följde deraf i hufvud- 

 saken ingen våsentelig nytra; man slöt således: 

 1:0 att bladen någon gång fordelat Scirrher, 2:0 

 att de ofta icke uträttade något, 3:0 att de icke ha- 

 de någon verkan emot öppen kräfta, och 4:0 att 

 medlets operativa verkan, oaktadt all använd var- 

 samhet, medförde svåra och betånkeliga tillfållighe- 

 K, V. A. Handl mj. St, II. 18. 



