34 



dum måste verka en afvikande chemisk samman- 

 såuning, en olika yttre form och en olika inre 

 byggnad. Om en Naturforskare blir betagen och 

 förvånad, då han ifrån ett INordiskt climat flyt- 

 tad till ett tropiskt land, på. en gång får se den 

 besynnerliga vegetation , som der i massa möter ho- 

 nom, och hyars hopkrumpna representanter han 

 fårut endast sedt i Europas drifhus , skulle han 

 visserligen e] blifva det mindre, om han fritt kun- 

 de vandra på hafsbottnen, och der obehindradt of- 

 verskåda de egna honom der i massa omgifvande 

 vext-formers skogar och ängar af ett alldeles eget 

 utseende. 



Betraktar man dem åter systematiskt, och un- 

 dersöker det rum de i tingens naturliga ordning 

 intaga, så finner man dem snart utgöra den punkt 

 der de båda organiska riken motas. De djuriska 

 fenomenerne , eller åtminstone ett analogon af sjelf- 

 villig rörelse, tyckes åfven bibehålla sig bland Al* 

 gerne, och slågten af dem gifvas, som man ånnu 

 skulle kunna råkna till djuren. Deras slågtskap 

 med Zoophyterne, deras djujiskt-chemiska samman- 

 sättning, deras ånnu oafgjorda uppkomst utaf och 

 upplösning uti djur, deras vistande uii ett element, 

 der åfven djurens enklaste former uppkomma, be- 

 visa tillräckligt att deras rum i systemet år grän- 

 sen emellan vexternas och djurens rike. Kunna 

 vi derfore hoppas, att följa dessa sammangrånsan- 

 de natursprodukter uti alla dess gradationer ifrån 

 den punkt, der de åro afgjordt vexter, till den 

 punkt der de åro afgjordt djur, skola vi kanske fin- 

 na första bokstafven i ordet till gåian om skillna- 

 den emellan de två organismerne. 



Vilja vi se på deras yttre form , så finnes 

 svårligen någon vextfamilj, som kan prunka med 



