47 



Det ena deraf mecl sine besynnerliga och i 

 förhållande till Insectets litenhet ganska stora kå- 

 kar, har jag kallat Gnatoceriis ; det andra, utmärkt 

 med besynnerliga sprot, har jag ansedt böra få 

 namn af Taiimacero, Den förra horer till den af- 

 delning ibland Skalbaggarna som åger jintennce fn- 

 siformes , och den sednare till dem som hafva y^»- 

 tennoe setacece. Den förra liknar i smått till utse- 

 endet Lucaniis, och den sednare kommer nårmast 

 intill Galeruca. 



I. Gfiatoceruf riibev år af den storlek som en 

 vanlig lus, hel och hållen rod, glatt och 

 något nedtryckt platt med foga kullrighet, i 

 det masta lik en Mycetophagus, 



Sproten åro emot spitsen småningom tjockare och 

 derstådes trubbige, med ellofva trekantiga 

 leder. 



Hufviidet utmårkes med tvånne hvassa och gan- 

 ska korta knylar, liknande tvånne små horn. 



Käkarna åro utstående framåt, något inåt böjde, 

 spitsige och längre ån sjelfva hufvudet, gif- 

 vande detta lilla kråk ett synnerligt utse- 

 ende. 



Brostet år kullrigt, fyrkantigt, baktill något 

 smalare, slått och glatt. 



Skalvingarne åro jemnbreda , trubbiga, slåta, lika 

 långa med bålen, den de hel och hållen be- 

 tacka. Under synglaset sedde åro de med rad- 

 vis långsefter löpande punrter utmårkte, och 

 thorax med ånnu finare ofverah beströdd. 



Fotterne åro obeväpnade till lår och ben, med 

 ireniie korta och en lång led (tarsus_), samt 

 2: ne klor. 



