18 



Under en resa förledet år 1815, hvartill i synner- 

 het Kgl. Vet. Academiens outtröttliga omsorg får 

 Fäderneslandets kännedom bidragit, yppades till- 

 fälle under några veckors vistande uti granska- 

 pet af Åreskutan, att observera åtskilligt, som kan 

 landa till denna fjällryggs närmare uplysning, och 

 interessera Naturforskaren, hvilket hårmedelst till 

 uplyst granskning nedlägges. 



Åreskutan har af alla Författare hittills blif- 

 vit upgifven såsom ett enstaka berg, lösryckt från 

 de omgifvande vidsträckta fjällkedjor; Mullfjållet 

 har till och med på våra båttre Chartor derifrån 

 blifvit afsondradt, och pä olika stållen olika, och 

 nästan åfverallt oriktigt, såsom ett isoleradt fjåll 

 utsatt; att det dock med Åreskutan utgör en enda 

 massa, kan efter minsta kännedom af desse trakter 

 icke dragas i tvifvelsmål, och skall i det följande 

 ådagaläggas. Dessa båda fjällmassor böra derfore 

 med ett enda namn beläggas*), och anses såsom 

 de måst distinguerande delarne af en och samma 

 fjällrygg, hvilken i allmän bemärkelse kallas Are- 

 skutfjdllet, hvaraf den Ostliga, högre och ansenli- 

 gare delen år Areskutan egentl. så kallad, och 

 Vestliga, lågre men vidloftigare delen MuUfjätkU 



Åreskutfjållet i Allmänhet. 

 §. I. Läge, Vidd. 



Straxt innom Norrska grånsen, Snaasen Sokn, 

 från en mångd smärre sjoar, som ligga spridda på 

 den hår ej mycket höga fjällryggen , tager ett stort 



*") Såsom det ar skedt pS AcRElLS stora topographiska 

 Charta. 



