64 



gifvande fjållar år sådant, att åe ej kunna annat 

 ån såsom en enda fjåilmassa betraktas. De fjåll- 

 myror, hviika omgifva egentliga Areskutans fot, 

 åro belägna ganska höet ofver de omsifvande vat-, 

 nen, de fiåste till en höjd af ofver 500 alnar, el- 

 ler omkring | af högsta fjålhoppens h6;d; des?e 

 myror uptåcka altid på ringa djup, en underbådd 

 af den der framstry kände fjållmajsans sienart, cch 

 visa tydligen sammanhanget mellan de omgifvan- 

 de fjällen. Afven deras vegetation instämmer no- 

 ga i dtnna Gbserva[ion. 



De fjålirnassor, ÅreskutfjåJlets Lufvuddelar, 

 hviika hoja sig såsom de ofriges beherrskare, åro 

 cen i inskränkt bemärkelse si kallade Areskutan 

 och Midlfjallei. Den förra ofverrrårfar ce: sedna- 

 re betydligt i hojd, ehuru detta i vidd cch mång;- 

 fallcighet af mindre fjallhojder, år vidlofiigare åa 

 Sjelfva Areskutan j som hojer sig i enjåmn oafbruteii i 

 massa. De ofrige delarne, hviika synas skiljdCj 

 men dock stå i nåra sammanhang med forenåmde^ 

 åro Brunuälen "^'^ , Gravakn och Humbrm. MuU- 

 fjållet utgör Areskutrillets vestra del, och åger sia 

 S.V. fot vattnad af Äreelfven, samt sänker sig mot 

 NiV. till några med Flanderfjållen i förening stå- 

 ende skogsberg; sjelfva Areskutan år därifrån skiljd, 

 genom en ansenlist stor f;ålldal , kallad Ulldaleöj 

 hvilken stråcker sie på längden i samma riktning 

 söm de omgifvande fållen, nemli^en i Söder cch 

 Korr; dess grans mot sednare våderstreket år dels 

 Érunvalen, dels skogslandet, som cmgifver Vestra' 

 Kallsjöns strand. Denna fjålldal cpnar sig mot 



Äre» 



*^ Med Valar, eller Vilar menaä läere , rundede fjällkrolari 

 elier fjäU af lägre orGnicg, Med Sröur, ijäiikiippor mes' 

 en stupasde yägg o. 5. y. 



