IIO 



Den år högst ofruktbar, endast bebodd af ni* 

 gon tålig mossa, såsom Lecidea Oederi, Gyromi» 

 vm cyiindricnm Wahlenb., Lichen jubatiit L. , An- 

 drecea alp. Webå o, M. och dylika; den enda phse- 

 nogam, som vågar sig upp åt denna kalla hojd, 

 år den hårdige Jiuicus arcuatui Waiilenb., hvars 

 låga tufvor sökt sig mellan stenarne en tillflykt får 

 stormvindarne ; nast denne visa sig nedom denna 

 höga topp, i dalen, söm forenar den med ded 

 medlersta Skuttoppen , Ranuncuhis- glacialis och pyg- 

 mceus Wahlenb. Skiljd från denna fjällets huf-- 

 vudstam genoni én lågre fjållsånkning, hvars väx- 

 ter tillhora 4:de Jegionen , hojer sig öster från 

 Skuttoppen en rundad klippa, som for sin mörka, 

 af snön aldrig täckta sida kallas Blåstenen. Den 

 går med en 30 famnars lodrätt brådstortning fjäll- 

 toppen åt denna sida obestiglig. Den medlersta 

 delen af fjället åger längsta sträckningen, och år 

 foga lågre ån stora Skuttoppen samt ingår således i 

 5:te växtregionen. Vid bestigandet finner man dess 

 topp lika kal och ofruktsam, och träffas på dess 

 nordliga sldör mycken sno. Dess ostre sidor har 

 stora brådjup och villdä klippor j den vesträ år 

 jämnare och mossbevåxr. Nordligare om denna 

 hojd , afskiljer en djupare sänkning den yttersta 

 och nordliga delen af Skutan, som år den lägste 

 och måst bevåxte. Dess vegetation ingår i 3:dje 

 regionen; 



Ajeskutans fot mot den subalpina fjälldal, 

 iivilken utgör planen af hennes lågsia afsåttning^ 

 år ofta, i synnerhet vid hennes ostliga och nord>- 

 liga ande, mycket stupande och bildad i nåstan 

 lodråtta bergvågg^ar, som i förra directionen åro få* 

 rade och rundade nästan i form af torn och val- 

 lar, if 8 å 12 famnars hojd. Så tekna sig i syn- 



