sammqp.han^ande hinna hade upkommit med bo<: 

 s;an , hvarJsenom sjukdomens natur nu var gifven ; 

 u.om dtt förur beskrtfna låtet vid hostan och 

 hesheten, marktes för cfrigt intet ovanliet Ijud 

 vid inandningen, ing-rn feber, andtåppa eller sär- 

 deles illamående, likvål var martigheten märkbar, 

 matlasten minskad och tungan oren. Iglar satte? på 

 strupen andra gängen, emedan den sjuke var matt 

 g;h den allmåana åderlatnijigen har förmodades 

 blifva mindre verksam, ån den iocala, cår nå^taa 

 ingen allmån reaccion i kårlsystemet kunde märkas. 

 Tillika fortsattes med calomeln, 5 gr. pro dosi, 

 och svafvel- lefren. Mot aftonen pakommo åfven 

 cå^ra qvåfningar, emellan hvilka den Sjuke var 

 uppe och icke kånde sig må illa. D. 9. Nattea 

 hdde varit ganska orolig oth qvåfnir.garne ofta 

 återkommit; några stycken af den omtaua hinnan 

 hade blifvi: uphostade ; nu for^t kunde feber och 

 allmin-: i;lanK'.ende rijåikas och sången intogs; de 

 förra medlen forts^nes, men inananingen af ån_gor- 

 na, hvilkas användande den Sjuke Sit ^ecan första 

 anfallet af ovafningarne icke tihaEir. kunde icke 

 heller nu nyrcias , emedan han fortfor att med 

 största >orsfåni2bet undvika alc som närmades mun- 

 r.en och nåsan ; benen slängdes bes. åndigt och hela 

 kroppen måste c fta flyttas, men vid tillfrågan om 

 någon p^åga kåades, svarades nej. En låg och 

 bakåt" bo d ställning med hufvudet syntes vara den. 

 mest beqvåm.a. Denna och fcbande dagen fort- 

 foro symtomerna i tilltagande och docen följde d-. 

 ^i. om morgonen, 



L i k o p n inge w, 



Luftroret utanpå cch delarne G?-rom,kring, voro 

 mi naiurligl liilsiånd. Den %na. af de större bron= 



