238 



EmetJlertlcl, då några år seJan, en händelse 

 af en Cancer apertus Uteri intråfiade, hvilken åf- 

 ven kom under min behandling, och som nedan- 

 fore skall beskrifvas, hade jag den lyckan att fin- 

 na tn Låkedom, som icke allenast snart lisade de 

 högst smårtande plågor, utan omsider återställde 

 Patienten till önskad halsa *). Flera sednare hän- 

 delser, hvilka jag hårjemte antecknat, gifva god 

 anledning att anse detta medel, torde hånda, for 

 det båsta hittills kånda att begagna i denna rys- 

 vårda sjukdom. Jag har också icke velat dölja 

 den erfarenhet jag vunnit, utan redan gjort for- 

 troende deraf åt andra forfarne Läkare af mine 

 Vånner, for att genom deras och min samfålta 

 forskning kunna uppdaga om icke ett fullkomligt 

 verksamt medel mot uppbruten kräfta kan stå ätts 

 vinna; och på det den nodlidande under väntan 

 på uppgiften ei måtte forsmågta i sitt elände, men 

 åtminstone, till en början, få sina plågor lindra- 

 de samt njuta en tröstande forhoppning att blifva 

 hulpen, får jag nu göra de händelser kånda som 

 jag kan bevittna, åfven som bruk och användande 

 af sjelfva medlet, så att fördomsfria och redigt tan- 

 kande Låkare aga derigenom ett tillfälle att fram- 

 gent profva och bestyrka det. 



") Denna upptäckt må på visst satt tillskrifvas en slump, dl 

 jag flere är tillförene besökte en åldrii^ Fru, som länge 

 haft en stor och pinsam kraftknol i det ena brostet; pS 

 denna lade hon färska Ringel&icrrrtmor ^ och försäkrade hon 

 mig dä, att desse voro de enda af alla oe medel hon 

 kunnat försöka, som verkligen mildrade de brännande rist- 

 ningarne i det sjuka brSstet. Krsfrknolen uppbröt likväl 

 efter knappt ett år ; brostet blef hårdt och uppsvalldt och 

 eft hogsT stinkande vahr uiflöt från såret. Da jag nu åter 

 kallsdes till Pat. befann hoQ sig i eit mattande febrilt 

 tillstand, och i sin stora jämmer beklagade alt hon icke 

 i tid låtit oper-ra sig. Huru Ivcklig min atgård b:ef for 

 Henne, kunna Innu lefvanäe vittnen intyga och i synaer* 

 h«t hennes Öon, Trösten och Ridd, D. 



