i 62 



2» T". Arztli flavo-vlrejcen?, antennis simplicibu? ; 



alarum fasciis cuataor discretis brunneis, ukima 



terminali fusciori. 

 Mnsca Arstii Dt Geer ler. 6. 42. 16. t. 2 f. 10. 

 Daciis TufsHaginis Yc.Dr, Ami. 2-j~. 24. iI/L';fa Ent. 



sjsr. 4. 359. 193. 

 Mlusca solstitialis Panz. Fn. 22 f. 23. ? 



ö' ? Har största likhet med föregående art, utom. 

 kroppsfårgen, som. sLcter mera i gult, och anten- 

 Derna, som ej aga någon taggig utväxt. Thorax 

 stöter val något i askgrått, men efter döden anta- 

 ger denna art en blekare fårg, och den svarta pun- 

 cteringen förloras, hvilken dessutom hos lefvande 

 objecter varierar mera, åa uii fcrra arten. 



Detta är den ailmännaste af våra TisteLflugor, som 

 vankas på alla tistel-blommor i Åvtgnsti, och synes 

 sannolikast Vara den rätta De Geensksi Musca ^rctii. 



3. T. alternata lutescens, alirum fssciis quatuor ni- 

 gris discretis: prima in medio ala? tertiaqjae in- 

 regris; secunda ccsiali minuta, ultima tsrminali 

 maculiformi. 



o ? Kroppsfårgen mcrksul, nästan glänsande. Ögo- 

 nen guldgrona. Antenner gula; yttre leden läng, 

 jåmbred, med snitsen nedåt rundad, upptill forme- 

 rande ert horn. Dess seia capillaris mycket lång. 

 Sidorna å thorax, hela scutellum och fötter åro 

 Ijusgula. Vingarne stSta fega i hvitt med en svart 

 puDCt vid feasis; derefter folja de 4 fascierna, hvar- 

 af den första och tredje gå cTver hvar sin tvårnerv 

 och åro hela. Mellan dessa nlmde fascier, nera- 

 ligen mellan costainerven cch trtc e långdnerven 

 går d^n. andra fascisn säsom en fin linea. Den 

 ^erae utgores af en m.:rh fJ.ck i vingspitsen. Un* 

 der scutellum sitta 2:ne lysande svarta puncter. 



