184 



2. Physsophora rosacea F. orbiciilaris int' 

 bricttta foliolis obiongis horizontalibiis veskx 



Descr. Non absimilis fiori pleno deorsum inclinato. 

 Tota jhyalina dianietro poliicari. FoHn se- 

 mipollicaria cblonga obtusa , plana, decurva, 

 nuraerosa, plurium serierum densa, mobilia, 

 ad vesicam aeream sessilia. f^esica aerea m 

 inedio, ovata, obtusa, rafescens. Tentacida 

 nonnulla subtus fiiiformia fuscescentia, varie 

 dilatabilia; interdum foliis longiora. In Spir. 

 Vini vesica sola cum teniaculis perdurat, cae- 

 tera collabuntur. 



Förskal har af denna gifvit figur både fram- 

 till och på sidan ; men den synes mig stympad, 

 och kanske år den blott en del af Perons Ste- 

 phanomia Amphitritts, sova består af flere 

 hvarf sådane fjallvis liggande blad, midt emellan 

 hviika Luftblåse-tarmen år fastad med flcre tenta- 

 Ider och röda ventrikler, samt långa cilJerade klang- 

 fådar. Hes denna finner jag alla Physsophorer- 

 nes organer, och anser den som en verklig art af 

 .samma slågte. Perons egen benämning år for of- 

 ligt symbolisk, härledd af ordet '^sf^dvooiJ.a coro- 

 rja Amphitritis , Hafs- Gudinnans hufvudprydnad. 

 Auctor tillägger följande som vittnar om Djurets 

 natur. „Espece de Zoopht/ie, qni semblable a uie 

 belle giiirtande de Cnjstal, coiikm- d'Azur, se pro- 

 mene a la surface des flöts , soitleue siiccessivement ses 

 foUoles diaphanes & qui resseinblent a des feviUes ds 

 Lierre. Ses beaiix tentacuks couleur de Rose^ sord 

 eténdus au loin, cherchant partor.t kur proie ^ dont 

 Vmihnal doit se nourrir. A peine tUe est trcuves ^ 

 que dfja ce teratacules tönt snveioppé d'iin reseait fa- 

 tÄ^ L'ammi?J alors se reser rf sm- lui 



