194 



senare utmärka sig likväl genom en regelbunden- 

 het och sycniTietriek skonhet, som oaktadt deras en- 

 kelhet antyder dem en hoa[re plats uti organisa- 

 tions-kedjan. Svamparne åro blott en oregelbun- 

 den sammansättning af blåslika celluler. Algernes 

 cellul-våfnad — om jag så får kalla den longitudi- 

 nela sammansättningen af deras leder — år fall- 

 komligen regelbunden : oth åfven spiralformationen, 

 som annars endast caracteriserar de fullkomligare 

 vexternas anatomi, har åfven hos dem utbildat sig 

 (t. e. hos ConjngatcB Vauch). Svamparna åro dess- 

 utom producter af en sig; desorganiserande natur, 

 eller de sista former, hvaruti en sjuklig, döende el- 

 ler åfven dod våxt söker att berga den flygtande 

 organisations-kraften. De åro således snarare att 

 anse som vegetationens dod, ån som dess början; 

 och det år icke höS dem , som man kan hoppas 

 finna anledninsar till förklaring af de ofriga vex- 

 ternes inre oeconomie. Aigerne *) deremot utgöra 

 vegetationens friska barndom. De klåda sig vanli- 

 gen i den gröna fårgen, Floras ungdomsfårg, och 

 kunna blott lefva uti ett friskt och oforderfvadt ele- 

 ment. Deras bvegnad år åtminstone icke olik de 

 fullkomligare vexternes och skilja sig hufvudsakli- 

 gen derifrån genom deras enkelhet. De innesluta 

 i sina leder samma gröna korn, hvilka finnas i de 

 fullkomligare vexternes celluler. Ds del-aga ige- 

 nom sin andedrågt , eller sin uidunstning af syrgas, 

 uti vegetations-processens stora verkan på hela Na- 

 turens sundhet. Och de utmärka sig slutligen ge- 

 nom phenomener som endast tråiFas hos högre for- 



*} Jag talar har i synr,srl-,et om iea af 'elningen ?f Aleerne, 

 sorn man kan i:?.jla Confervoidea , och so-n måst; skilias 

 ifrån aflelr.iiicen FucoidecC' De caracteriseras genom de 

 straxt nedsuiore forekQii.mäa(le änmårkaiDgar. 



