195 



mationer, såsom ett analogon af sjelfvillig rörelse 

 hos vissa arter deraf, och en instinctlik parning 

 hos andra. Allt detta tyckes bevisa art Algerne 

 åro det första och enkla utkaster till de fullkomli- 

 gare vexterne, det första forsoket Iwaritti Naturen 

 söker att uttrycka sin ide' af en högre vextjorniation. 



Den våxt jag nedanfore kommer att beskrif- 

 va, står på den gränsen af Algerne, som stöter 

 till ånnu ofullkomligare formationer. Hvad jag 

 förut nåmnt — om man ån derifrån vill subtra- 

 hera det ofverdrifna, som en sårskilt kårlek for 

 Algernes studium möjligtvis kan hafva inlagt der- 

 uii — kan likväl vara ett bevis att också känne- 

 domen af dylika naturproducter åro vigtiga for 

 physiologien. 



Den utmärker sig for sitt besynnerliga sått att 

 uppkomma och bilda sig. Vanligen uppkomma 

 vexterne ur från, och tillvexa uti en oupphörlig 

 continuitet, genom en inifrån uppkommande tillök- 

 ning. Alldeles motsatsen observeras på den nedan 

 beskrifna Conferva. Dess lefnad kanindelas i tren- 

 ne perioder; den första då alia dess delar utbildas 

 uti svamnlika kroppar, och ligga uti dem sårskilt 

 utan ordning samlade; den andra då dessa delar 

 utsluppna ur de kroppar hvaruti de varit inne- 

 slutna, utvexa till sin behöriga storlek, erhålla en 

 slags polaritet, hvarigenom de sammanhänga uti 2 

 motsatta directioner, och slutligen bilda sig till de_ss 

 tredje tillstånd, hvaruti de utgöra en fullbildad och 

 skönt organiserad cunferva, Visserligen skall den, 

 som svurit en blind tro åt Harveys allmänna 

 sats, neka vegetabilitet åt ett våsende, som på det- 

 ta sått uppkommer, och på detta sått utvecklar sigr. 

 Men naturen har aldrig låtit tvinga sig innom sy- 

 stematiska gränser, och den tiden år ånnu aflåg- 



