126 8 



Vi har da straks her Modsætningen mellem Urter (herbæ) og Ved planter (;;/. 

 lignosæ) og Mellemformerne (suhlignosæ). 



Mellem de autonome Vedplanter træffes nogle velbekendte fysiognomiske Typer: 

 Træformen og Buskformen med mange forskellige Højder. Det er de oprette 

 Assimilatorer, der bedst præger Vegetationens Fysiognomi. 



I Modsætning til de autonome staar de uselvstændige, Klatreplanterne (pi. 

 scandentes; Klasse 15), hvis Assimilatorer ikke er i Stand til at holde sig oprette ved 

 egen Kraft, selv om Stænglerne er stærkt forveddede, men som enten ved ejendomme- 

 lige Redskaber eller Omslyngning af Stotter maa søge at komme oji til Lyset. 



En helt af^■igende Type af Assimilatorer er de plagiotrope, der findes 

 baade hos Tliallofyter og Kormofyter, hos ^'andplanter og Landplanter, hos Urter 

 og Vedplanter. Deres Akser lægger sig ned paa Jorden eller trykker sig op til skraa 

 eller endog lodrette Flader, idet de bliver dorsiventrale; naar de hæfter sig til 

 disse ved Rodder eller paa andre Maader, kan de optræde som sociale Arter, der 

 danner Tæpper eller Maatter. Følgende Trin eller Undertyper findes: 



a. Nedliggende (prostrate). Disse udgaar fra oprette Assimilatorer, er 

 nedliggende, men ikke rodslaaende. Vegetativ ^'and^ing finder derfor ikke Sted, saa- 

 ledes som hos de folgende kan være Tilfældet. 



b. Lysudløbere (stolones). De nedliggende Skud udgaar ogsaa her fra 

 Basis af oprette Skud, men er rodslaaende, kan derfor danne Aflæggere; Arten kan 

 vandre ved dem. Lysudloberne kan have forskellig Form, f. Ex. være Flagella. 



c. Krybplanter (pi. repentes). Assimilatorerne er nedliggende og rodslaaende, 

 men udgaar ikke fra Grunden af oprette Skud; de dør efterhaanden bort bagtil, 

 medens Forenden vokser videre. Forøvrigt kan de have meget forskellig Form 

 (f. Ex. være gaffelgTenede, thalløse eller bladbærende); nogle er bundne til vand- 

 rette Flader, andre til skraa eller lodrette. 



d. Som et Slutningsled kan den skorpeformede Assimilator nævnes, der 

 findes f. Ex. hos nogle Alger, Likener og Podostemaceer. 



De plagiotrope Assimilatorer viser forskellig Tilpassethed til de ensidig vir- 

 kende Kræfter (Lys, Tyngde). Bl. a. er Dorsiventralitet og Mosaikdannelse 

 almindelig. 



Mellemstok (mesoeormus). Flere af Typerne med oprette (autonome eller klat- 

 rende Skud, Tueplanter, Pudeplanter) grener sig fortrinvis tæt ved Jorden eller i 

 selve Jordskorpen (buskformet). Dette nederste grenede Parti fortjener et eget Navn, 

 især fordi det hos de mange fleraarige Urter eller Sublignoser kommer til at ud- 

 skille sig paa særlig Maade fra Plantens overjordiske Assimilator-Dele, naar disse 

 nemlig ved Vegetationstidens Slutning afkastes. Som en Slags Stub staar da de 

 nederste Skudrester tilbage, lige over Jorden eller endog noget skjult i Jordskorpen 

 (hemigeofytisk). Dette Skudparti bliver ofte kaldt »Rodstok«, hvilket absolut 

 maa misbilliges, da dette Navn har og bør have en helt anden og rigtigere Anven- 

 delse (om underjordiske, vandrette, næringsrige, særlig kortleddede og hologeofytiske 



