9 127 



Skud), Man finder imidlertid i Literaturen ogsaa det fortræffelige Navn »Melleni- 

 stok«, d. e. det mellem Rod og »Krone« liggende Skudparti, og delle Navn bør 

 bevares. Undertiden udvikles det paa en særlig Maade til el forveddet, haardt, tykt, 

 mangeaarigt Legeme, som kan være Bærer af mange urleagtige eller lorveddede 

 Skud i Tueform, et »Xylopodium« (C. Lindman); det træffes særlig i Steppe- og 

 Ørkenegne. Ligeledes synes de tykke, næringsrige og bløde (»kødfulde«) Skud- 

 former, som almindelig kaldes Knold eller Løg, i mange Tilfælde passende be- 

 grebsmæssig at kunne sluttes til Mellemstokkene. 



2. Vandøkonomien. 



Som den Faktor, der næst Kulsyre-Assimilationen præger Livsformerne mest, 

 vil jeg nævne Vandet, ved hvis Hjælp mineralske NæringsstotTer optages og ledes 

 omkring i Plantelegemet. Størrelsen af Indtægten og Udgiften af Vand under det 

 daglige Ernæringsarbejde er af allerstørste Betydning for Plantens Trivsel, Vækst og 

 Bygning. Her møder os straks Skellet mellem de to store Grupper af Livsformer: 

 Vandplanter (Hydatofyter) og Luftplanter (Aërofj'ter); deres Assimilatorer 

 er grundforskellige baade i Henseende til Optagelsen og Ledningen og Afgif- 

 ten af Vand. 



Vandplanterne er submerse og kan i det store Hele optage Vand gennem Le- 

 gemets hele Overflade; de behøver derfor næsten ikke og har næsten heller ikke 

 Veje anlagte til Ledning af Vand. Vævene er overordentlig lidet differentierede, og 

 Tykkelsevækst findes ikke. For dem er der heller ikke Tale om egentlig For- 

 dampning og Regulering af en saadan. 



Luftplanterne er paa ethvert Punkt forskellige fra dem, hvad ikke nærmere 

 lian omtales her. For deres Vedkommende er vi for længe siden ført til at skelne 

 mellem 1) Hygrofyter, der er knj'ttede til en meget fugtig Luft, og undertiden, 

 efter hvad der angives, kan optage ^'and fra Vanddampene i denne; 2) Xe ro fy ter, 

 der er tilpassede til ringe Vandforbrug og til længe at udholde stærk Fordampning, 

 fremkaldt ved Tøi'hed i Luften eller stærk Blæst, eller Mangel paa ^'and i Under- 

 laget, og 3) Mesofyter, der passer bedst til Middelforhold baade i den ene og den 

 anden Henseende. Selvfølgelig er der ingen skarpe Grænser mellem disse Begreber. 

 Hvorvidt en Plante hører til den ene eller den anden Type, kan iovrigt ikke med 

 Sikkerhed udledes af Form- og Bygningsforholdene, men maa afgøres ved Forsog. 



Ved Siden af de nævnte Assimilatorer maa opstilles to særlige Klasser af 

 Livsformer, nemlig de, der anlægger store Vandoplag i Blade eller Stængler, som 

 derfor bliver kødfulde: Saftplanter (Sukkulenter, Bladsukkulenter og Stængel- 

 sukkulenter, ScHiMPERS Chylofyller og Chylokauler). Aarsagerne til denne Ejen- 

 dommelighed i deres Vandøkonomi er forskellige og vel næppe fysiologisk helt for- 

 staaede; den ene Klasse er knyttet til arid Natur med stærk Lufttørhed og vandfattig 

 Bund, saasom Sandbund, Klippebund og anden fast Bund, som Træstammer og 

 lign., og kan i alt Fald foreløbig kaldes Eu-Xerofy ter; den anden Klasse er 



D. K. 1). VUlensk. Sclsk. Skr., niiturv. oK mathem. Af.i.. S. Rækko. IV. -J. 1 8 



