128 10 



knyttet til saltholdig Bund: Sal tb u n dsplan t er (Halofyter). 1 mange Tilfælde 

 er begge Faktorer forenede: saltholdig Bund med aridt Klima. 



Fysisk tor kaldte Schimper den Bund, der kun indeholder lidt Vand: fysio- 

 gisk tor den, der kan være endog meget vandrig, men af en eller anden Grund 

 gør Vandoptagelse vanskelig (ved Salt, Syrer, Kulde o. a.l. I begge Tilfælde tilpasses 

 Fordampningen i Harmoni med Vandoptagelsens Lethed. 



\'andoptagelse og Vandafgift er for de forskellige Arter reguleret paa meget 

 forskellig Maade til det daglige Emæringsarbejde i Arbejdstiden, samt under mere 

 extreme Former til Arbejdet i Hviletiderne, altsaa til Periodiciteten i Naturen. 



3. Epharmoni med Aarstidernes Fænomener. Periodiciteten. 



Der er vist yderlig faa Egne paa Jorden, som Aaret rundt har fuldkommen 

 samme Varme, Nedbor, Fordampning, Lys og andre Kaar (naturligvis bortset fra 

 Forskellen mellem Dag og Nat). Selv i de tropiske Regnskove maa det vel betragtes 

 som sjældent, at der findes Arter, som fortsætter Ernæringsarbejdet med uforandret 

 Styrke gennem alle Aarets tolv Maaneder. I de allerfleste af Jordens Egne er der 

 meget store Forskelligheder, som fra Planternes Side kræver tilsvarende Tilpasning, 

 en ofte skarp Modsætning mellem en Arbejdstid og en Hviletid. Periodiciteten jlrer 

 sig i Planteriget navnlig i folgende Retninger: 



1. Overvintring. Bortkastning af Assimilatorer i H^^iletiden (Løvfald). Det in- 

 dividuelle Livs Varighed. 



2. Uddannelse af Beskyttelsesmidler mod Hviletidens Ugunst. 



3. Oplagring af Næring til Brug ved Livets Foryngelse. 



Om Hviletiden og dens Fænomener er en direkte Virkning af de ydre Kaar 

 (er »induceret«), eller om de er autonome, kan ikke komme nærmere paa Tale her; 

 ej heller den Forskel, der kan være i Henseende til Hvilens Natur. 



Bortkastuiiig af A.ssimilatiousorsauer. Der er Planter, selv Urter, som Urtica 

 dioeca, ■ Euphorbia cgparissias, Amarantus retroflexus o. a., der i Vegetationstiden bort- 

 kaster Løvblade; disse er Arbejdere, der er udshdte, ældede i Tjenesten og nu faar 

 Afsked. Noget andet er det Lovfald, som staar i Forbindelse med Skifte i Aarstidernes 

 Kaar, særlig Formindskelse i ^'andoptagelsen, f. Ex. derved, at Jorden bliver kold. 

 Her maa der skelnes mellem: 



1. Stedsegrønne Arter (Sempervirente. Schouw 1821). Assirailatorerne 

 varer over 12 Maaneder. De er derfor sædvanligvis xeromorfe eller sarkomorfe, 

 fordi de maa være i Harmoni med alle Aarets Omskiftelser. 



2. Løvskiftende Arter (Tropofile, Schimper), som i den ugunstige Aars- 

 tid bortkaster alle de egentlig assimilerende Organer, som bekendt Løvbladene hos 

 Vedplanter, hele Skud eller endog alt det overjordiske hos mange Urter (Hologeo- 

 fvierne). Assimüatorerne er her mere eller mindre mesomorfe, fordi de kun er til- 

 passede til Arbejde i den gunstige Aarstid. De benævnes ofte »sommergrønne«. 



