140 22 



De epifs'toïde Planter maa deles i to Klasser, eftersom de kan optage Vandet 

 gennem Legemernes, altsaa ogsaa Assimilatorernes hele Overflade eller kun paa be- 

 stemte, dertil tilpassede Steder. De første har store Ligheder med Vandplanterne 

 og anføres derfor her som første Klasse: Atmofyter (arfioç. Damp). Det angives 

 om mange, at de kan fortætte Luftens Vanddampe til draabeflydende Vand; dette 

 bør maaske staa hen, men i alt Fald kan de optage Luftens Fugtighed som Regn, 

 Taage, Dug, og en dampmættet Luft hører i højere eller ringere Grad til deres 

 Livsbetingelser. De tropiske dampmættede, skyggefulde Skove er især deres Hjem. 



Hos de andre Epifytoïder er det ogsaa Regn, Dug og Taage, der er Kilden 

 til Vandforsyningen, men Vandet maa optages gennem bestemt hertil tilpassede 

 Flader eller Dele af Legemerne (Rødder eller haarklædte Sti'ækninger af Assimila- 

 torerne), og Planternes Bygning og Formrigdom bliver derfor langt omstændeligere. 

 Oplag s redskaber for Vand, svarende til Klimaets Periodicitet, findes ogsaa her. 

 Skont der ingen skarpe Grænser kan drages mellem disse og de epifytoide, tror jeg 

 dog, at de bør kaldes med et særeget Navn: Regnplanter, Ombrofyter, fordi 

 navnlig Tropernes voldsomme Regnskyl er Kilden til ^'an(l for saa mange af dem. 



8. Klasse. Atmofyter. 



Optager draabeflydende. aerisk Vand (Regn, Dug, Taage) gennem Legemets 

 hele Overflade, uafhængig af Rodder og Rhizoider, om end disse ogsaa benyttes 

 hertil og er mere eller mindre vigtige som Fasthæftnings-Redskaber. De kommer 

 da til paa mange Punkter at ligne Hydatofyterne : Hudvæv mangler eller er man- 

 gelfuldt, for Ledningsvævet gælder det samme; ligeledes for det mekaniske Væv. 

 Men de er udsatte for Fordampning. De er Urter, stedsegrønne og næsten alle 

 pollakanthe. Assimilatorernes Former er yderst forskellige efter Arternes systematiske 

 Stilling og andre Forhold. 



Som en første Gruppe, den der har størst Lighed med Vandplanter, kan 

 nævnes de, der ikke taaler Udtørring; deres Standpladser er derfor na\nlig 

 damprige Tropeskove, Skovklofter o. a. Standpladser, hvis Luft er — mættet med 

 Vanddamp, og hvis Lys er dæmpet. Hertil hører en Del Brcguer. navnlig Hymeno- 

 phyllaceer, endvidere Arter af Todea og Asplenium. Bemærkes kan, at der er Over- 

 gangstyper, som kan taale Udtørring til Lufttørhed, men ikke naaer ny Turgescens 

 alene ved Vandtilførsel gennem Rødderne (f. Ex. Polypodium vulgare, Asplenium 

 Trichomanes o. a.). Længere varig Udtørring taaler flere Lycopodiaceer (Selaginella 

 lepidophijlla o. a.). Andre Lycopodiaceer er i høj Grad atmofile. 



Andre Grupper af Atmofyter er: Luftalsorue (Atmofile Alger: J. Boye Petersen), 

 og i Tilslutning til dem endociske Tj-per af Alger, baade Endolither (kalkborende). 

 En do fy ter (f. Ex. Chroolepidaceæ i Blade af Blomsterplanter), Endozoer (f. Ex. 

 Trichophiliis i Haar af Bradypus). Fra dem er der Overgange til snyltende Arter. 



Laverue (Licheiies) maa som en højst mærkelig og stor Gruppe af atmofile 

 Mixotrofer anbringes her. Den almindelige Antagelse er jo, at der er en ejendomme- 



