51 169 



lier (f. Ex. Agropijrum repens, Holcus mollis, FAijmiis, Psammn, Phragmites), mange 

 Arter af Carex, Eriophoriim, Scirpiis, Juncns. 



H. Rhizoder og svikkelformet grenede Rhizomer. Poioi'der mod Rhi- 

 zoder, Kral'tknop og svikkelformet Grening synes ikke at forekomme hos Gramineæ, 

 derimod findes de blandt Cyperaceerne f. Ex. hos Cairx arenaria, Scirpus rufus o. fl. 



Særlig interessante er de Arter, der har Rhizoder forenede med bladløse Assi- 

 milatorer og svikkelformet Grening af de mange Skudsæt, som aarlig udvikles. De 

 er fortrinsvis Sumpplanter. Foran (S. 168) omtaltes Scirpus lacustris. Herhen ogsaa 

 Heleocharis palustris, H. unighimis, nogle Arter af Juncus. 



Hos nogle er Grundakserne Rhizoder, d. e. de er langleddede, hos andre er de 

 Rhizomer, d. e. kortleddede, men med samme svikkelformede Grening. Begge For- 

 mer kan findes hos samme Art, f. Ex. Juncus balticus. Det er Kaarene, der giver 

 det forskellige Fysiognomi, idet nemlig Jordbundens løsere eller fastere Bygning 

 og større eller mindre Vandrigdom er det afgørende. Det samme er afgørende 

 for, hvormeget de tueformede Arter faar Pudeform; denne optræder især hos 

 Arter, der vokser under slette Kaar, f. Eks. i Ørkener og Højbjærge (i Australien 

 efter Diels, Sydafrika efter Marloth, Andesbjergene efter Hauman og Tschudi; se 

 endvidere Hauri og C. Schröter). 



I. Jordudløbere forbundne med Oplagsorganer. Varige Knolde an- 

 lægger Scirpus inaritinms ved Grunden af Assimilatorerne. 



Andre Knolddannelser har Scirpus parimlus, Cgperus esculentus og Juncus nodosus. 



K. Nogle meget ejendommelige Typer af Poioïder er de afrikanske Arter Prio- 

 nium palmito og Schoenodendron Buchneri, der nærmer sig til at være Sublignoser. 



Sluttelig kan ogsaa som Sublignoser Bamb useerne nævnes. De er eller 

 nærmer sig i alt Fald til de plurienne Hapaxanther derved, at naar de efter mange 

 Aars Vegetation blomstrer, gaar de eller store Mængder af dem ud (mon helt?) — 

 i Brasilien som i Indien. 



Medens Bambuseerne ved deres Jordstængler danner tætte Buskadser i Skov- 

 bryn og paa Skovjord i Troperne i det hele, og medens mange andre Poioïder er 

 knyttede til Sumpe, og her ved Hjælp af deres vandrende Jordstængler danner 

 endog mægtige Samlag (Phragmiteta, Scirpeta, Papgreta osv.), er de allerfleste andre 

 Typer knyttede til muldrige Græsmarker og Enge og til Lavmoser, hvor de optræ- 

 der dels stedbundne, dels med Jordudløbere; mange xerofile Træplanter er knyttede 

 til tørre Stepper, saaledes er f. Ex., efter Wili.komm, »milevide Arealer« i Nordafrika 

 dækkede af de xerofile Esparto-Græs (Lggeuni, Macrochloa). 



14. Klasse. Vedplanter (Xyloïder; Plantæ lignosæ). 



Turgor og Styrkevæv er de vigtigste Midler, ved hvilke Luftplanternes Dele 

 antager og bevarer Form og Stilling; Turgor fortrinsvis hos de urteagtige. Styrke- 

 væv fortrinsvis hos Vedplanterne; Tykkelsevækst hjælper med for de sidstes Ved- 

 kommende. Vedplanterne er, paa meget faa Undtagelser nær, pollakanthe. Mellem 

 Urter og Vedplanter er der en vældig Forskel, selv om der, selvfølgelig, er de utal- 



23* 



