53 171 



øvrigt med mange andre Forskelligheder, der ikke blot skj'ldes Kaarene, men ogsaa 

 genotj'piske Forskelligheder (Grenstilling, Grenretning, Grenbygning, Bladformer m. m.), 

 som fremkalder et forskelligt Fysiognomi, der kan gøre Arterne kendelige endog i 

 stor Afstand. 



Assimilât or ernes Skudformer er de samme som i de foregaaende Klasser, 

 nemlig Rosetskud (meget sjælden Hahrosetskud) og Langskud, hvilke sidste kan 

 være saavel lang- som kortleddede. Desuden findes under disse en Række særlige 

 Former, der nævnes nedenfor som særlige Tj'per. 



Særlig bør bemærkes, at der ved Siden af utvivlsomt ægte, rene Autotrofer 

 findes en Del Mixotrofer, der skaffer sig anden Næring (Kvælstof) som Halvsnyl- 

 tere (særlig Loranthaceer) eller ved Mykorrhizer, eller anden Symbiose, f. Ex. 

 Bælgplanterne og Hvidæl ved kvælstof-samlende Knoldbakterier. 



Bladenes Form og anatomiske Bygning er overordentlig forskellig efter Slægt- 

 skab og Kaar. Her kan der mindes om, at Vedplanter findes ikke blot blandt Agro- 

 fyterne, men ogsaa hos Chylo- og Halofyter samt Klatreplanter. 



Periodiciteten. Standpladsernes store Forandringer i Aarets Løb i H. t. 

 Mængden af Fordelingen af Nedbør, Varme og Lys sætter selvfølgelig i paafaldende 

 Grad sit Præg paa Lignosernes stærkt udsatte Assimilatorer. Mange er semper- 

 virente, ikke blot rosetkronede, men ogsaa grenkronede: mange er løvskiftende, 

 faa aabenbart semivirente undtagen blandt Sublignoserne. 



Hviletidens Knopper er aabne hos Rosetlignoserne, der jo ogsaa for storste 

 Delen er tropiske eller subtropiske, sempervirente Arter. Hos de tropiske, træfor- 

 mede Grenlignoser er de oftest meget smaa og i det højeste værnede af smaa, grøn- 

 lige Skælblade (ufuldkomne Løvblade eller Akselblade), men typiske torre Knopskæl 

 kan forekomme (se Warming: Lagoa Santa). Derimod har de koldttemperede Lan- 

 des Lignoser oftest store Knopper, utvivlsomt fordi Arbejdstiden er saa kort, og at 

 alle Blade samt Blomster derfor maa anlægges Aaret før Udspringet. Dernæst har 

 de gennemgaaende typiske torre, brune Knopskæl til at værne de spæde Anlæg i 

 det Indre. Der er enkelte træformede, der ingen Knopskæl har og dog kan holde 

 ud i Klimater, der ikke er tropiske eller subtropiske, f. Ex. Cupressus, Thuja, ja selv 

 vor Jiiniperus communis kan tælles med her. Naar Trævækst ophorer i nivale 

 Egne, er det næppe, fordi de i Knopperne indesluttede unge Anlæg ikke er godt 

 nok beskj^tede, men fordi de udviklede vegetative Skud dræbes. 



Aarsskuddeiie. Rosettræernes Aarsskud grener sig for mange Slægters Ved- 

 kommende slet ikke (Træbregner, Palmer, Cykadeer o. a.), og de, der grener sig, 

 danner næppe mere end et Grensæt aarlig. Hos mange Grentræer udenfor Troperne 

 danner de i Vinterregnens Omraader og i Stepperne voksende Arter næppe mere 

 end 1 Skudsæt aarlig; i de koldttempererede Egne er der nogle Arter, hvis Aars- 

 skud grener sig (danner »Sommerskud«), især naar Ernæringskaarene bliver sær- 

 lig gunstige, men i Tropernes Regnskove er grenede Aarsskud næppe sjældne 

 (Malme o. a.). Sublignoserne staar ogsaa i dette Punkt nærmere Urterne end Per- 

 lignoserne. 



