59 1 77 



Perliîi'uose Typer. Perlignosernes Assimilatorer er (il Dels ganske de samme 

 som Sublignosernes. De største Forskelligheder, som kendes allerede saa godt fra 

 vor egen Natur, er den mellem stedsegrønne og løvfældende. De halvgrønne er 

 sjældne. Fremdeles mellem Arter med og uden typiske Knopskæl paa Vinterknop- 

 perne; de sidste er sjældnere end hos Sublignoserne. Af Assimilatorer er nogle 

 Typer almindeligere hos Sublignoserne, f. Ex. Filtbladformen, Lavandula -Typen, 

 Erica-Typen o. a. 



Derimod er langleddede Langskud med store, glatte, mesomorfe eller ± læderag- 

 tige, xeromorfe Lovblade almindeligere hos Perlignoserne; herhen hører f. Ex. vore egne 

 Løvtræer og de allerfleste tropiske Skovtræer. Laurbærbladet, Ficusbladet, Myrtebladet, 

 de sammensatte Blade hos Leguminosw og andre Former; endvidere er Naalebladet 

 almindeligere blandt Perlignoserne (Naaletræerne i det koldttempererede Bælte). 



Træformen er almindeligere hos Perlignosæ, og her lindes store Forskellig- 

 heder i Kronfj'siognomien, som har faaet Udtryk i mange Adjektiver (Kronen er 

 kegleformet, pyramideformet, ægformet, skærmformet osv.). Dværgtræer er al- 

 mindeligere her, og findes navnlig under ugunstige Kaar (Tropernes Savanner, 

 Campos og Stepper; de øverste Træbælter i Bjærgene- Nogle af disse Dværgtræer 

 er Modifikationer, forkrøblede Individer, fremkaldte ved kolde Vinde, kold eller tør 

 Jord og andre ugunstige Kaar; andre synes arvelig faste. 



Af Buskformerne er Højbuske, mellemstore Buske og Smaabuske 

 almindeligere blandt Perlignoserne end blandt Sublignoserne. Som Smaabuske er 

 velbekendte Mijrica gale, Arter af Rhododendron, Vaccinium, Cassandra, Daphne. 



Dværgbuskene er ofte omtrent halvkugleformede med rig, tæt og uregel- 

 mæssig Grening. Undertiden er de nedre Grene nedliggende og rodslaaende, hvor- 

 ved Overgang dannes til Krybbuske. (Saaledes hos Calluna, Ledum palustre, Cassandra 

 calyculata. Juniperus sabina og nana o. a.), men Primroden bevares oftest længe 

 hos dem, og Birødderne er sædvanlig haartynde. Hos Dværgbuskene er Karaktererne 

 vist saa blandede, at Adskillelsen i Sub- og Perlignosæ ikke lader sig gennemføre. 

 Dværgbuskene danner Grundlaget for egne Samfundsformer: Heder, Buskstepper. 

 De optræder ogsaa med Pudeform især i Polarlande, Højbjærge og Stepper. 



Som foran bemærket findes Oplagsuæriugeil hos Lignoserne i del hele i 

 Stængler og Rødder uden at gøre sig bemærket ved ydre Fremtræden; her bør dog 

 lige bemærkes, at nogle Arter har Knoldrødder, saasom Manihot utilissinia, og paa 

 lignende Maadc forholder sig aabenbarl en Del sydafrikanske »Halvbuske«, det vil 

 vel sige Sublignoser, saasom Arter af Pelargonium, Skærmplanten Anesorhiza capensis, 

 og Elephantorrhiza Burchellii. Denne sidste, der har mægtige Luftknolde, bør maaske 

 snarere føres til en anden Type. 



I Modsætning til denne Form for Variation i Lignosernes Livsformer, spiller 

 Forekomsten af Yaiidreskud en meget stor Rolle. 



A. Epigeiske VaudreskinL 



En Mængde Sublignoser har prostrate Skud. Det er aabenbarl, al Kaarene 

 kan fremkalde saadanne; paa Stenrevler paa vore Strande optræder f. Ex. Prunus 



2"4* 



