178 60 



spinosa med fladt udbredte, nedliggende Skud, til hvis Formdannelse maaske baade 

 Bundens Varme, Sollyset og Vindene har bidraget. I den ægyptiske Ørken optræder 

 hgnende Former paa stenrige, solaabne Steder (Volkens). I Alperne er der f. Ex. 

 Rhamnus piimila og saxatilis. Rimeligvis kan Roddannelse med paafølgende Aflæg- 

 nmg finde Sted hos flere. Her kan erindres om, at perlignose Træer kan have ned- 

 liggende og rodslaaende Grene (Picea excelsa, Coccoloba uvifera o. a.). 



Der er kun et lille Skridt videre frem til ægte Espalicrdauuelse med Rodfæstning. 

 Der er Arter, som kan optræde med ægte Træform og Buskform, men ogsaa, for- 

 mentlig ved Vindpaavirkning, synke ned til lave Espalierformer, f. Ex. Juniperus 

 communis. Af andre, der kan s\'nke ned til Espalierform, kan nævnes Betula nana. 



Andre Arter maa betegnes som konstante Espalierplanter eller Krybplanter, f. 

 Ex. Empetrum nigrum, Salix reticulata o. a. Arter, Arctostaphylos- Arterne, Cassiope 

 tetragona o. fl. 



Nogle af disse Espalier- og Krybplanter er Sublignoser, andre Perlignoser. Til 

 Sublignoserne bør saaledes Dryas octopetala regnes; den er nærmest en flad Træ- 

 plante med kraftig Pælerod og Birodder fra de nedliggende Skud. Aarsskuddene er 

 grenede, uden Knopskæl. Bladene horer snarest til den buUate Type med hvid- 

 haaret Underflade. Arctostaphylos uva ursi er derimod en perlignos, stedsegrøn 

 Krybplante, hvis Primrod lever længe, og hvis nedliggende Skud danner kraftige 

 Birodder. Aarsskuddene er i Regelen ugrenede; Løvbladene xeromorfe, læderagtige; 

 Knopperne har Knopskæl. 



Krylj-Lisuoser lueA Raukei". d. e. lange, langleddede og tynde Skud, der er 

 lidet grenede og efterhaanden dor bort bagft-a. De mest typiske er sempervirente 

 — Oxycoccas palustris-Typen. Aarsskud med Knopskæl og oftest begrænsede. Nær- 

 mest til den Myrtus nummularis. Poly gala chamæbuxus. Linnœa-Typen. Sublignose 

 uden Knopskæl. Ubegrænsede Langskud, oprette blomstrende Sideakser. 



B. Hyposeiske Yaudi-eskud. 



Her kan forst mindes om de skuddannende Rødder, som nævnles S. 133. 

 Mange Træer og Buske har som bekendt saadanne, oftest er det dog de lavere 

 Træer. De høje Skovtræer har det aabenbart sjældnere; særlig rigelig findes de hos 

 Popalus tremula, Hippophaes rhamnoides, flere af vore Frugttræer osv. 



Egenthge subterrane Vandreskud forekommer baade hos Roset-Lignoser, f. Ex. 

 visse Palmer (Arter af Chamædoiea, Mauritia, Rhapis ßabelliformis, Dracæna, Cordyline, 

 Kingia australis o. a. Af Gren-Lignoser kan nævnes en Del Buske, bl. a. Syringa 

 vulgaris, Lonicera Xglosteum, Symphoricarpus racemosa, Philadelphus coronarius. 

 Arter af Rosa og andre middelstore Buske; Mgrica gale, Andromeda polifolia, Vacci- 

 nium myrtillus og Vitis idæa og mange andre Dværglignoser. Som en af de mindste 

 kan Chimaphila umbellata nævnes. Bladformer, Skudbygning, Overvintringsmaade 

 og Knopbygning er ret forskellige hos disse lave Lignoser, hvad jeg her maa 

 forbigaa. 



