18 



andre. Det betydningsfuldeste Arbejde er dog den af Einthoven i 1892 < 46; udgivne 



Undersogelsesrække. 



Einthoven curariserede sine Dyr og gav dem kunstig Respiration, idet han sør- 

 gede for. at der stadig ved hver Indblæsnina blev indfort et constant Volumen 

 Luft i Lungen. Han undersøgte nu Forandringerne i Trachealtrykket ved Hjælp 

 af et Kvægsolvmanometer og indrettede sig saaledes, at Passagen fra Trachealka- 

 nylen til Manometret kun blev aabnet i en bestemt Fase under hver Inspiration. 

 Han maaler altsaa Inspirationstrykket under denne Fase og kommer da til føl- 

 gende Resultater: 



Perifer Irritation af Vagus frembringer en Stigning af Inspira- 

 tionstrykket. Denne Stigning kan ikke skyldes Forandringer af Cirkulations- 

 forholdene i Lungerne: for det første fordi den perifere Vagusirritation giver samme 

 Resultat, efter at Dyret er dræbt ved Forblødning og Hjertet udskaaret; for det 

 andet fordi kunstigt frembragte Rlodtryksforandringer hverken i Form af Sænkning 

 eller Stigning har nogen Indflydelse paa Inspirationstrykkets Størrelse. Han slutter 

 derfor, at Stigningen beror paa en Kontraktion af Rronehier og Bronchioler i 

 Lungen. 



Den Indvending, at Stigningen skulde skyldes, at Alveolerne blev stivere i 

 Væggene « Lungenstarrheit i. afviser han ved at vise, at der samtidig med Stigningen 

 af Trachealtrykket kommer en Forøgelse af Lungens Volumen, altsaa en yderligere 

 Opblæsning af Alveolerne, hvilket jo ikke godt var tænkeligt, dersom Trykstignin- 

 gea i Trachea skyldtes en forøget Stivhed i Alveolernes Vægge. Einthoven slutter 

 derfor, at Vagus fører bronchoconstrictoriske Traade til Lungen. 



Endvidere fremgaar nu af Einthovens Undersøgelser, at disse Bronchoconstric- 

 torer kun paa nogle Dyr er i Besiddelse af constrictorisk Tonus. I Almindelighed 

 findes en saadan ikke ii alt Fald ikke for Hundens Vedkommende i. Tonus kan 

 frembringes eller forøges ved Inhalation af Coï. Bronchocontraktion kan frem- 

 bringes reflektorisk Tra central Vagusstump eller fra nervus isciadicusi. Hvad 

 Spørgsmaalet om Bronchodilatatorer angaar. stiller han sig afvisende og mener 

 ikke at kunne finde nogen Grund til en saadan Antagelse. 



Samme Aar publicerede Th. Beer (47) en stor Undersogelsesrække. i hvilken 

 det samme Spørgsmaal behandles. Beer anvender væsentlig 3 forskellige Metoder 

 til sine Undersøgelser: 



li Maaling af Trachealtrykket under Afbrydelse af den kunstige Respiration, 

 2) Maaling af Trachealtrykkets Maximum under kunstig Respiration, og 

 3 Maaling af Exspirationsstodet d. v. s. den Forøgelse af det intratracheale Tryk, 

 som fremkommer, naar Lungen under Exspirationen tømmer sig ud i en 

 Beholder med en relativ stor Aabning ud til den omgivende Luft. 



Hovedresultaterne af Undersøgelserne er væsentlig de samme som Einthovens. 

 Irritation af den perifere Vagusstump giver Stigning af Trachealtrykket. Denne 

 Stigning kommer ogsaa til Syne, naar Forsoget udføres paa Dyr, hvor Hjertet er 



