22 



er muligt histologisk at afgrænse den enkelte Nerve, hverken i Kerne- eller Rodge- 

 betet. Først i det perifere Forløb samler de ud af Medulla oblongata trædende 

 Nervebundter, der tilhører alle 3 Nerver, sig til 3 velafgrænsede Nervestammer. 

 Det er derfor det mest praktiske at behandle de 3 Nerver som et samlet System 

 og kun antyde Adskillelsen paa de Punkter, hvor der kunde være Tale om en 

 saadan. 



Undersøgelserne over det foreliggende Thema er nu meget talrige, idet ikke 

 blot Histologerne, men ogsaa Pathologerne og Klinikerne hver fra deres Side har 

 søgt at give Bidrag til Løsningen af det vanskelige Problem. Det er imidlertid 

 først i den nyere Tid, det er lykkedes at faa udarbejdet et fast Grundlag for videre 

 Betragtninger, og naar vi nutildags ved ganske godt Besked om de histologiske For- 

 hold i Kernegebetet, skyldes det især Arbejder af Kölliker (52), Dees (53), Bech- 

 terew, von Monakow (56), Golgi (57), Cajal (54) og Edinger (55). 



Til Undersøgelserne er som alle andre Steder i Centralnervesystemet benyttet 

 to forskellige Arter af Metoder: Degenerationsforsøget og den direkte histologiske 

 Undersøgelse paa normalt Materiale. Til Undersøgelsen af Resultaterne af Degene- 

 rationsforsøget benyttes i den nyere Tid næsten altid Nissl's Cellefarvning med 

 Methylenblaat og Marchis Sværtning af degenerede Marvskeder med Osmiumsyre. 

 Man lader, som det senere skal ses, den ene Metode kontrollere den anden, og 

 naar der er Tale om større Degenerationer, tager man undertiden Weigerts Metode 

 til Hjælp. Den histologiske Undersøgelse raader derimod over en stor Samling af 

 Metoder, af hvilke imidlertid især 4 har spillet en fremtrædende Rolle: Weigerts 

 Hæmatoxylinlakfarvning, Erlichs vitale Methylenblaatfarvning, Golgis og endelig Cajals 

 Imprægnering af Nervesystemets Elementer med Metalsalte, in casu Sølv- og Kvæg- 

 sølvsalte. 



Resultaterne af Undersøgelserne med de nævnte Metoder giver os da omtrent 

 følgende Billede af Forholdene hos de højere Dyr. I Overensstemmelse med de 

 fleste nyere Forfattere kan man inddele Kernegebetet for de 3 Nerver i 3 forskel- 

 lige Kernegrupper: 



1) Dorsale Vagoglossopharyngeuskerne, 



2) Tractus solitarius, 



3) Ventrale Kernegruppe, der omfatter nucleus ambiguus Og Accessorius- 

 kernen. 



1. Dorsale Kernegruppe begynder lidt cranialt for den nederste Ende af 

 Hypoglossuskernen, udfor nederste Halvdel af Pyramidekrydsningen, og strækker sig 

 omtrent op til striæ acusticæ. I lavere Afsnit af Medulla oblongata (Kölliker (52)) 

 med lukket Centralkanal ligger Kernen dorso— lateralt for Hypoglossuskernen. 

 Naar Centralkanalen aabnes, kommer den til at ligge lige lateralt for Hypoglossus- 

 kernen, ganske overfladisk i Bunden af 4de Ventrikel og svarende til Alæ cinereæ. 

 Efterhaanden som man rykker mere cranialt, bliver Hypoglossuskernen mindre, 

 men samtidig skyder den dorsale Vestibulariskerne Vaguskernen medialt over mod 



