27 



De fleste er enige om at betragte denne Kerne som Vaguskerne og kun regne 

 med een Nervus accessorius, nemlig Accessorius spinalis (Edinger, von Monakow o. a.). 

 Derimod hersker der stadig ret divergente Anskuelser om Kernens fysiologiske 

 Function. Medens Edinger, Glaesner (62), Grarower og andre paa Grundlag 

 af Degenerationsundersøgelser betragter den som Udspringskerne for alle de centri- 

 fugale Axecylindre i Nervus recurrens, altsaa som motorisk Kerne til de smaa 

 Larynxmuskler og lig med Köllikers Nucleus accessorii vagi, anser von Mona- 

 kow det for det sandsynligste, at ikke Nucleus ambiguus, men dorsale Kerne be- 

 sørger den motoriske Innervation af Strubehovedet. 



Et Par nyere Forfattere, Kosaka og Yagita (58), angiver, at Cellerne i den cra- 

 niale Del af Nucleus ambiguus degenererer efter Overskæring af Nervus cardiacus 

 hos Hunden. De anser derfor den paagældende Cellegruppe i Kernen for Ud- 

 springspunkt for de centrifugale Hjertenerver i Vagusstammen. Undersøgelserne 

 kræver imidlertid yderligere Bekræftelse, især da der efter Forfatternes egne „nøj- 

 agtige" Gengivelser er fremkommet et saa stort Antal utvivlsomme Kunstproduk- 

 ter i deres Præparater, at det er vanskeligt at afgøre, om de Degenerationer, de 

 finder i Nucleus ambiguus, virkelig skyldes en Overskæring af Cellernes Axe- 

 cylindre. 



Spørgsmaalet om Kernens fysiologiske Functioner er saaledes ikke helt oplyst 

 endnu. Af de nyere Undersøgelser synes det mig dog at fremgaa med en til Sik- 

 kerhed grænsende Sandsynlighed, at Kernen i alt Fald er Recurrenskerne. At den 

 tillige har andre Functioner, er muligt, men os foreløbigt ganske ubekendt. De 

 foreliggende Fakta taler nærmest imod en saadan Antagelse. 



Hele den foregaaende Udvikling har nu drejet sig om de centrale Kerner for 

 IX de , X de og Xl te Hjernenerve, idet jeg har ment, at en nogenlunde indgaaende Skil- 

 dring af Forholdene i et stort System af Kerner, hvor man paa Grund af dets 

 Forhold til X de Hjernenerve maa vente at træffe centrale Kerner for Lungenerver, 

 er nødvendigt for Forstaaelsen af Grundlaget for denne Undersøgelsesrække og for 

 de senere følgende theoretiske Fremstillinger. 



Som det ses, er der jo imidlertid talt meget lidt om „Lungekerner" ; og Grun- 

 den er, at man for Øjeblikket i Virkeligheden ikke ved noget om Beliggenheden 

 af saadanne Kerner i Medulla oblongata. Det eneste, man ved i saa Henseende, 

 er, at den dorsale Kerne hos de højeste Dyr modtager næsten hele den sensible 

 Ledning i Vagus og derfor sandsynligvis ogsaa modtager de centripetale 

 Hering— Breuerske Traade. Om den motoriske Del af Kernen eller Nucleus 

 ambiguus skulde have noget at gøre med Lungerne, er man paa det nuværende 

 Tidspunkt i Grunden fuldstændig ude af Stand til at udtale sig om. Kun saameget 

 kan siges, at Chancen for Nucleus ambiguus er meget ringe. 



4- 



