31 



løber de dog dorsalt, lateralt eller ventralt, løber et Stykke longitudinal!, idet de 

 afgiver Collateraler, og ender med enten at dele sig i en opad- og nedadstigende 

 Gren, eller med simpelt hen at bøje om i caudal eller cranial Retning. 



Allerede Kölliker udtalte den Tanke, at 

 Formatio reticularis væsentlig bestod af sen- 

 sible Baner af tredie Orden, der var be- 

 stemte til at brede Irritationen i de sensible 

 Endekerner over et videre Gebet og til andre 

 Kerner. Dette er saameget desto sandsyn- 

 ligere, som de store Celler i Formatio reticu- 

 laris aldrig træder i Forbindelse med direkte 

 sensible Collateraler, men derimod i stor Ud- 

 strækning modtager Collateraler fra sensible 

 Baner af anden Orden (Cajal). 



De danner et stort Association sgebet, 

 der paa uendelig mange komplicerede Maader 

 sammenkæder Medulla oblongatas Kerner ind- 

 byrdes og disse igen enkeltvis eller som Sy- 

 stemer med højere og lavere liggende Hjerne- 

 dele. 



Man forstaar, naar man betragter dette, 

 hvor vanskeligt det er at slutte noget af Irri- 

 tations- eller Destructionsforsøg. Man forstaar, 

 at det aldrig har været muligt at lokalisere et 

 bestemt Aandedrætscenlrum, netop fordi det 

 ikke er muligt at afbryde al Forbindelse med 

 de spinale Centrer uden ved fuldstændig De- ' 



struction af Bunden af 4de Ventrikel. For- MultipoIare Celler fra ' F ormatio reticularis, 

 matio reticularis har sikkert en fremragende 



Betydning for Respirationen. Den danner i alt Fald en Formation, hvor blot en 

 enkelt lille ikke destrueret Cellegruppe er i Stand til at holde Forbindelsen ved- 

 lige mellem Rester af respiratoriske Hjernenervekerner indbyrdes og mellem disse 

 og de spinale Kerner. Kun en Overskæring af Halsmarven afbryder al Forbindelse 

 nedadtil, og er derfor ogsaa det for Livet farligste Indgreb. 



Tilbage har vi nu kun at omtale to lange Banesystemer, der forbinder de sen- 

 sible og motoriske Hjernenervekerner med Cerebellum og direkte eller indirekte 

 med Cortex. 



Hvad Cerebellumsystemet angaar skal vi ikke ofre det større Omtale, da 

 det ikke har saamegen Betydning i denne Sammenhæng. Det bestaar af to i mod- 

 sat Retning løbende Systemer, en Tractus nucleo-cerebellaris og en Tractus cere- 

 bello-nuclearis. Det første repræsenterer et fylogenetisk urgammel l System, der 

 hos de lavere Dyr med meget svagt udviklet Cerebellum danner den storste Del af 



