32 



crura cerebelli (Hos Selachierne er Cerebellum væsentlig kun Endeapparat for Dele 

 af sensible Hjernenerver). Hos de højere Pattedyr findes det i den saakaldte „indre 

 Del af corpus restiforme" (det Meynertske Crus). Det kaldes i Almindelighed efter 

 Edinger for „den direkte sensoriske Cerebellumbane" og bestaar af Axecylindre, der 

 kommer dels direkte fra de sensible Hjernenervers Rødder (Trigeminus, Vestibula- 

 ris), dels og hovedsagelig fra de sensible Endekerner. Om det videre Forløb 

 vides intet. 



Bedre kendt er det andet System, der gaar under Navnet Tractus cerebello- 

 nuclearis. Dog er Systemet vistnok sammensat af modsat løbende Traade. Det 

 udspringer eller ender for største Delen i Vermis' Ventralganglier, især Nucleus 

 fastigii, og forløber i det Meynertske Crus ned i Medulla oblongata, hvor det ender 

 i Kernerne for Trigeminus, Vestibularis og Vagus. 



Vi vender os nu til de corticale Systemer. Disse er dels direkte, dels indi- 

 rekte, og bestaar ligesom de cerebello-nucleære Baner af modsat løbende Systemer. 



Som allerede omtalt i det foregaaende, danner Axecylindrene fra de sensible 

 Endekerner i Medulla oblongata opadstigende Baner af anden Orden, som forløber 

 dels sammesidet i laterale Del af Formatio reticularis, dels krydset i sensible 

 Sløjfebane eller dorsale Længdebundt. I Pedunculus cerebri ligger de som den 

 saakaldte „sensible F od si øj fe" ventro-lateralt for Brachium conjunctivum, 

 dorso-medialt for Pyramidebanen og lateralt for røde Kerne. Det videre Forløb 

 er kun daarligt kendt. Vestibularisbanerne er hidtil kun fulgt til op under 

 Firhøjene. Den sekundære Trigeminusbane og sandsynligvis ogsaa Va gus- 

 banen ender for største Delen i Thalamus (Centralkernen og ventro-laterale Celle- 

 gruppe) sammen med den sensible Sløjfebane. En Del gaar maaske gennem Tha- 

 lamus direkte til nederste Trediedel af forreste Centralvinding. 



Noget bedre Besked ved man om den motoriske Ledning fra Cortex til Hjerne- 

 nervernes Kerner, det cortico-nucleære System. Forholdene er imidlertid ogsaa her 

 meget indviklede, og herfra stammer de mange forskellige Navne for disse Led- 

 ningsbaner. Saavidt man kan skønne paa Grundlag af de foreliggende Undersø- 

 gelser, kan følgende betragtes som nogenhinde sikkert. De nedadstigende Baner 

 til de bulbære motoriske Nerver (5, 7, 9, 10, 11, 12) udspringer hovedsagelig fra 

 nederste Trediedel af forreste Centralvinding og bagerste Del af 

 3die Frontalvinding. Derfra gaar de med Stavkransen til Capsula interna, 

 hvor de passerer gennem Knæet og dorsale Del af Kapslens bagerste Crus. 

 I Pedunculus cerebri ligger de som „Tractus fronlo-bulbaris" (Edinger) medialt for 

 Pyramidebanerne mellem disse og det Arnoldske Bundt (frontale Storhjerne-Brobane). 

 Det videre Forløb er vekslende. Største Delen løber ned i Medulla oblongata sam- 

 men med Pyramidebanen; en Del skydes af de transverselle Brotraade op i den 

 ventrale Del af Tegmentet, hvor de løber sammen med den sensible Sløjfebane 

 („Bündel von der Schleife zum Fusse," Bechterew). Begge Bundter afgiver stadig 

 Axecylindre, der krydser Raphe og ender i de motoriske Hjernenervekerner i 



