35 



vilde føre os altfor langt ud i topografisk-anatomiske Udviklinger, som ikke hører 

 hjemme her, skal jeg kun kortelig minde om de vigtigste af de Forhold, der har 

 særlig Interesse i denne Sammenhæng. 



Forholdene i Rodgebetet er beskrevne ovenfor, saalangt man kender dem. 

 Naar de fælles Rødder træder ud gennem foramen jugulare, er de samlede til 3 

 adskilte Nervestammer: Accessorius, Vagus og Glossophargngeus. Accessorius betyder 

 her Accessorius spinalis og innerverer cucullaris og sternocephalicus. Nerven er ude- 

 lukkende motorisk. Vagus er derimod baade motorisk og sensibel. De motoriske 

 Traade dannes dels af Axecylindre, der kommer fra Nucleus ambiguus, repræsenterer 

 Nervus recurrens (= Accessorius vagi) og følger i cranial Retning lige efter Acces- 

 soriusbundterne, dels af Traade fra dorsale Kernes motoriske Del, om hvilke 

 man intet ved, men kun ad Eksklusionens Vej kan antage, at de fører den moto- 

 riske Vagusinnervation til Tarmkanalen, Hjertet og Lungerne. De sensible Vagus- 

 traade kommer fra de unipolare Celler i Ganglion nodosum. De centrale Axecylindre 

 ender som omtalt, hos de højere Dyr væsentlig i den dorsale Kernes store 

 sensible Gruppe. 



Paa sin Vej gennem Halsen ledsages Vagus hos de fleste Dyr af Halssympaticus, 

 med hvilken den ofte er loddet saa stærkt sammen, at de makroscopisk udgør een 

 Nervestamme: Nervus vago-sgmpaticus. De vigtigste Grene under Halsforløbet er 

 Laryngeus superior, Grene til Plexus pharyngeus, og en Nervus cardiacus superior. 



Ved Indgangen til Thorax skilles Vagus fra Sympaticus, idet den dog stadig 

 anastomoserer stærkt med denne og dens Ganglier (se nedenfor). Den fortsætter 

 ned over Aorta paa venstre Side og Arteria subclavia paa højre, afgiver Nervus 

 recurrens og splittes op under Dannelsen af Plexus cardiacus og pulmonalis. Ho- 

 vedstammen fortsættes derefter, som bekendt, udbredt i Bundter over Oesophagus 

 ned til Tarmkanalens øverste Afsnit. 



Paa Grund af Anastomoserne mellem Vagus og Sympaticus efter Delingen bli- 

 ver Adskillelsen af de Traade, der tilhører Vagus, og de, der tilhører Sympaticus 

 ofte meget vanskelig. En Del af Vagustraadene kan godt gaa over i Sympaticus 

 før eller efter Delingen for saa enten senere at slutte sig til Vagus igen gennem 

 Anastomoser nede i Brystet eller ogsaa forløbe til sit Bestemmelsessted sammen 

 med Sympaticus og dens Grene. Disse Forhold illustreres af Figurerne 3 og 5, der 

 begge er tegnede efter Dissektionspræparater af Organerne i øverste Thoraxaabning. 



Hvad nu angaar Analysen af de enkelte Nervebundter i Stammen, er der jo i 

 det foregaaende under Afsnittet om Rodgebetet talt udførligt om dette Emne. Ana- 

 lysen er væsentlig gjort ad experimental-fysiologisk Vej. De enkelte Vagusnervers 

 anatomisk-histologiske Forhold kendes imidlertid kun rigtigt, forsaavidt det drejer 

 sig om de store Grene til Halsens Organer. Man ved, som omtalt saa ofte, at 

 at Recurrens er motorisk Nerve og kommer fra Nucleus ambiguus. Man ved, at 

 Laryngeus superior er sensibel og udspringer fra de bipolare Celler i Ganglion 

 nodosum. 



Saasnart det imidlertid drejer sig om Analysen af de talrige viscerale Grene, 



5" 



