15 



traktion af Karrene. For det sidste af disse to Stoffers Vedkommende er man, 

 som bekendt, enige om, at det virker direkte paa Muskulaturen. For Adrenalinets 

 Vedkommende hævder nu Brodie og Dixon mod Oliver og Schäfer (37), al det 

 virker paa Nerveenderne i Karrene, dels fordi det overhovedel i Reglen frembringer 

 de samme Virkninger som Irritation af Sympaticus, og dels fordi Stoffer som 

 Curare og Apocodein, der paralyserer de motoriske Nervers Endeapparater, helt 

 eller delvis ophæver Adrenalinvirkningen. Lungekarrene skulde altsaa normalt 

 forholde sig overfor Adrenalin som Truncuskar, hvis Vasomotorers Endeorganer er 

 paralyserede. Heraf sluttes, at Lungen ikke er i Besiddelse af vasomotoriske 

 Nerver. 



Slutningen hviler altsaa, som de to Forfattere selv medgiver, hovedsagelig paa 

 Eftervisningen af, at Adrenalin paavirker Nervernes Endeorganer og ikke Musku- 

 laturen. En Vanskelighed for denne Antagelse fremkommer derved, at, som 

 Levandowsky og Langley har paavist, og Brodie og Dixon bekræfter, Adrenalinet 

 frembringer Kontraktion om end i mindre Grad af Kar, hvis Nerver kunstigt er 

 bragt til at degenerere. 



Konsequentsen heraf er enten, at Adrenalin virker paa Muskulaturen, eller at 

 Karnervernes perifere Endeorganer fører en ret selvstændig Tilværelse og kan over- 

 leve den tilførende Nerves totale Degeneration i 2 til 3 Maaneder eller længere. 

 Vanskeligheden ved denne sidste Antagelse har Brodie og Dixon Opmærksomheden 

 fuldt ud henvendt paa, især da de selv tidligere har faaet negativt Resultat ved 

 Forsøg paa Paavirkning af Bronchomotorerne et Par Maaneder efter en Vagotomi 

 paa Halsen. 



Dette Spørgsmaal maa derfor i alt Fald først afgøres, inden man med Sikker- 

 hed kan slutte, at Lungen ikke er forsynet med Vasomotorer. Men selv bortset 

 herfra, er vi stadig ikke ude over Spørgsmaalet, om de eventuelle Lungenervers 

 Endeorganer ikke afdør hurtigere end vasomotoriske Endeorganer andre Steder i 

 Legemet, saaledes at de negative Resultater ved Gennemstrømningsforsøgene kunde 

 være en Følge heraf. 



Det andet af de to nævnte Arbejder foreligger kun som en kort foreløbig Med- 

 delelse i Zentralblatt. Krogh (38) har experimenteret med Skildpadder og indlagt 

 Kanyler i begge Retninger i venstre Pulmonalvene. Han maaler Hastigheden af 

 Blodet i Venen ved at spærre for Tilløbet til Hjertet og i nogle Sekunder lade 

 Blodet fra Lungerne løbe gennem et inddelt Rør, i hvilket Trykket holdes konstant 

 lig Trykket i Venen. Samtidig maales Blodtrykket i Carotis. Krogh sluderer nu 

 Virkningen af eensidig og dobbelsidig Vagotomi. Det viser sig da, at Overskæring 

 af venstre Vagosympaticus forøger Blodets Hastighed i venstre Lunge stærkt, 

 og at Hastigheden fra nu af svinger med Blodtrykket. Overskæring af højre 

 Vagosympaticus nedsætter derimod Hastigheden gennem venstre Lunge, skønt Blod- 

 trykket holdes konstant. Efter successiv Gennemskæring af først venstre og derpaa 

 højre Vagosympaticus taber den ved første Overskæring frembragte Hastighedsfor- 

 øgelse sig igen. Samtidig synker i Reglen Blodtrykket stærkt. Men lykkes det 



