56 



i øverste Halvdel af Gangliet (sml. Forsøg I a og I b). En stor Del smaa Celler 

 (ca. l U) innerverer ogsaa Lungen. De ligger i Modsætning til de store mere 

 spredte i Gangliet. Men, som ovenfor omtalt, ændrer dette Forhold ikke noget 

 i vor Anskuelse. 

 Som 3die Hovedresultat fremgaar da: 



„Det sammesidede Ganglion cervicale medium hos Hunden 

 danner et primært Centralpunkt for Lungenerver, og disse kom- 

 mer væsentlig fra Celler i Gangliets øverste Trediedel." 



Om disse Cellers fysiologiske Function siger de omhandlede Forsøg naturlig- 

 vis intet, end ikke om de er motoriske eller sensible. Paa Forhaand taler dog 

 Sandsynligheden for, at det i alt Fald væsentlig er motoriske, sympatiske Celler, 

 vi har at gøre med. Spørgsmaalet vil blive drøftet senere. 



4) Saavidt man har Ret at grunde en Antagelse paa et enkelt, om end tydeligt 

 Forsøg, maa Ganglion cervicale medium paa venstre Side antages at indeholde 

 Celler, der hører til Lungen paa højre Side. At dette Forhold ikke er opdaget 

 i det første kortvarige Forsøg hidrører sikkert fra, at de degenererede Celler 

 er til Stede i ringe Antal og derfor let overses paa tidligere Stadier, medens 

 de let opdages paa et saa sent Stadium, som i sidste Forsøg, fordi Forskellen 

 mellem de normale og forandrede Celler her træder saa grelt frem, som over- 

 hovedet muligt. At det drejer sig om Kunstprodukter, anser jeg for udelukket. 

 De degenererede Celler ligge som omtalt i Grupper, og Reaktionen er meget 

 udtalt — perifert stillet atrofisk Kerne og næsten totalt forsvundne Kromatin- 

 korn — . De normale Celler viser derimod alle tydelige smukt farvede Nisslkorn. 



Under fuldt Hensyn til Forsøgets enestaaende Art, tør vi derfor nok som 4de 

 Hovedresultat opstille: 



„Den sympatiske Lungeinnervation over ganglion cervicale medium 

 er hos Hunden hovedsagelig sammesidet, men til Dels krydset." 



5) Da Ganglion cervicale sup. og stellatum i ingen af de 4 Forsøg frembyder For- 

 andringer, maa vi som 5te Resultat antage, at disse Ganglier hos Hunden 

 heller ikke har noget med Lungen at gøre. 



De fire citerede Forsøg stemmer jo altsaa i Hovedsagen overens. For den kryd- 

 sede Innervations Vedkommende behøves dog yderligere Undersøgelser. Førend vi 

 imidlertid overhovedet fastslaar de vundne Resultater, bør vi, som allerede tidligere 

 omtalt, for Sikkerheds Skyld især for de positive Resultaters Vedkommende gøre 

 det omvendte Forsøg: at extirpere de Cellegrupper, vi før fandt degene- 

 rerede efter Lungeextirpation, og undersøge de til Lungen løbende Nerver for 

 Marvskededegenerationer efter Marchis Metode. 



Disse Kontraforsøg lader sig imidlertid paa Hunden kun udføre for G. nodo- 

 sums Vedkommende. G. cervicale medium kan ikke extirperes paa dette Dyr, uden 

 at Vagusstammen læderes, hvorved Forsøget selvfølgelig bliver ubrugeligt. Til dette 



