77 



blol ned i Nærheden af detle Ganglie. I Virkeligheden stopper den op et Stykke 

 oven over Gangliet for der at forsvinde fra Sympaticus. 



Denne sidste Omstændighed er afgørende. Begge Forsøgene giver i Virkelig- 

 heden ligesom alle de foregaaende negativt Resultat. Der foreligger inletsomhelsl, 

 der kan tyde paa en histologisk Forbindelse mellem Vagus og Ganglion slellatum. 



Hermed stemmer nu ogsaa de Undersøgelser, jeg har anstillet paa Gangl. cer- 

 vicale medium hos Hunden. I talrige Tilfælde har jeg, dels ved Hjælp af den 

 WEiGERT'ske Metode, dels ved Hjælp af Metalimprægnation, undersøgt delte Gang- 

 lies Forhold til den forbiløbende Vagusstamme. Ingensinde er det, trods nøjagtige 

 og omhyggelige Undersøgelser, lykkedes mig al konstatere nogen Overgang af 

 Vagustraade til G. cervicale medium eller til det Stykke af Sympaticus, der ligger 

 nærmest over Gangliet. At en Overgang skulde ske højere oppe i Stammen, er 

 meget usandsynligt, fordi de to Nerver let lader sig skille helt op til Ganglion 

 nodosum, naar Skeden aabnes, og desuden taler alle Degenerationsforsøgene mod en 

 saadan Antagelse. En Overskæring over G. nodosum maatte i saa Fald give Dege- 

 nerationer i Sympaticus paa Halsen, og dette er aldrig set, hverken hos Hund 

 eller Kat. 



Der bliver derfor intet andet tilbage end at opgive enhver Tanke om at ind- 

 rangere Ganglion cervicale medium, resp. slellatum i Lungevagussystemel. De fore- 

 liggende Undersøgelser tvinger os til at fastslaa, „at Vagus ikke innerverer noget 

 Organ gennem G. cervicale medium eller stellatum, idet denne Nerve overhovedel 

 ikke træder i histologisk Forbindelse med Celler i de omtalte Ganglier." 



Hermed er imidlertid i Virkeligheden ogsaa alle motoriske Lungevagusnervers 

 Skæbne afgjort i alt Fald for det perifere Forløbs Vedkommende. 



Vi ved fra alle de foregaaende Undersøgelser, baade mine egne og Ikegamis og 

 Yagita's, at motoriske Lungenerver i Vagus maa være afbrudte af Ganglier 

 under Vejs til Lungen, og har nu set, at ingen af de sympatiske Ganglier kan være 

 indskudte i Lungeledningen l ). Da Ganglierne i selve Lungen og omkring dens 

 Hilus fjernes samtidig med Lungen selv under Totalexstirpationen, kan heller ikke 

 disse komme i Betragtning Desuden taler jo alle Degenerationsforsøgene imod en 

 Indrangering af Hilusganglier alene i den motoriske Lungevagus. Naar der efter 

 Overskæring over G. nodosum ikke kommer Degenerationer i Vagus's Lungegrene, 

 maa der selvfølgelig være en Afbrydelse af Ledningen højere oppe end Lungens 

 Hilus. 



Denne Afbrydelse kan da kun ligge i Ganglion nodosum, og vi har da ad Eks- 

 klusionens Vej reduceret de primære Cen tralpunkle r for alle bulbære 

 motoriske Lungenerver til Ganglion nodosum Vagi. 



') I det foregaaende er maaske ikke fremhævet tilstrækkeligt, at Gangl. cervicale superius heller ikke 

 kan indgaa i Lungeledningen. Dette følger jo imidlertid ligefrem af alle de vundne Forsøgsresul- 

 tater. Dels har vi aldrig set Degeneration i dette Ganglie efter Lungeexstirpation, og dels maatte 

 en Overskæring under Gangliet fremkalde Degeneration i Sympaticusstammen paa Halsen, da saa 

 at sige alle Gangliets postcellulære Traade er marvholdige. Dette er, som flere Gange omtalt, 

 aldrig set. 



