79 



Det siger sig jo imidlertid selv, at denne Operation maa frembyde meget bety- 

 delige Vanskeligheder. Rent bortset fra, at det altid er et kolossalt Indgreb at ud- 

 skrælle Kerner af Medulla oblongata, medfører denne Operation, selv om det 

 akuteste Stadium overstaas, saa mange for Dyrets Liv farlige Forstyrrelser, at det 

 ikke er underligt, at jeg har maattet udføre dette Indgreb paa en hel Række af 

 Dyr, inden det lykkedes mig at overvinde de værste Vanskeligheder. Endnu er det 

 ikke lykkedes mig at komme ud over alle Vanskeligheder, og at omsider et af 

 Dyrene levede tilstrækkeligt længe maa nærmest betragtes som et stort Held. 



Den værste Fare, som jeg har kæmpet haardest med, er den efter Operationen 

 næsten uundgaaeligt indtrædende Aspirationspneumoni. Denne indtræder 

 gennemgaaende en 3 til 4 Dage efter Operationen, naar Dyret allerede er begyndt 

 at rette sig. Saavidt jeg kan skønne, fremkalder Exstirpationen af Kernen en halv- 

 sidig Parese af Pharynxkonstrictorerne, og da Dyrene (især Hunde) konstant 

 faar en Række stærke Brækninger efter Operationen, selv om de sultes i det sidste 

 Døgn før denne, løber der meget let Maveindhold ned i Larynx, hvorfra det aspi- 

 reres saameget desto snarere, som Dyrene i de første Dage efter Operationen ligger 

 halvt komatøse hen og reagerer meget trægt paa enhver Irritation. Denne Fare 

 har jeg søgt at afværge ved som i Forsøg XXXI at anlægge Tracheal kanyle og 

 Larynxtamponade før den virkelige Operation. 



Denne Forholdsregel, der gjorde saa god Fyldest ved Overskæringen af Vagus, 

 har imidlertid visl sig at være utilstrækkelig i dette Tilfælde, idet Brækninger kan 

 indtræde indtil 4 eller 5 Dage efter Operationen, og saalænge kan man ikke uden 

 Fare for Infektion lade selv den mest aseptisk anlagte Larynxtamponade ligge. 

 Der bliver vel derfor intet andet at gøre, end profylaktisk i en første Sceance at 

 overskære Trachea paa tværs, lægge øverste Ende frem i Saaret og anlægge per- 

 manent Trachealkanyle. 



Desværre har jeg maattet opgive at arbejde videre efter denne Plan paa Grund 

 af manglende Tid og Materiale. Jeg har derfor kun eet Forsøg at møde frem med. 

 Men da det har givet ret betydningsfulde Oplysninger, skal det anføres til Trods 

 for dets enestaaende Stilling, idet jeg dog selvfølgelig er mig bevidst, at det bor 

 bekræftes ved videre Undersøgelser. 



Inden jeg imidlertid gaar over til al citere det omtalte Forsøg, maa jeg med 

 faa Ord repetere den dorsale Kernes topografiske Forhold, da disse jo til syvende 

 og sidst er afgørende for, om Operationen overhovedet kan udføres eller ej. 



Kernen begynder cranialt for nederste Ende af Hypoglossusker nen og 

 strækker sig opad til lige under Siriæ acusticce. I nederste Del af Medulla oblongata 

 (med lukket Centralkanal) ligger Kernen dorso-lateralt for Hypoglossuskernen, kun 

 skilt fra Ependymet ved et tyndt Lag graa Substants (Kernen for Tractus Burdachi). 

 I Begyndelsen af 4de Ventrikel ligger den lateralt for Hypoglossuskernen, ganske 

 overfladisk svarende til Alæ cinereæ. Højere oppe, naar Hypoglossuskernen er for- 

 svunden, ligger den klods paa Midtlinien delvis overlejret af det mediale Parti af 

 den dorsale Vestibular is ker ne („acustisches Höhlengrau"). Lidt caudalt for 



