80 



Striæ acusticæ forsvinder den. Ventralt for den ligger her det dorsale Længde- 

 bundt. Kernens egen ventrale Grænse ligger ca. 2 mm under Ependymet. 



Det ses altsaa, at en Exstirpation af Kernen er mulig i den midterste Tre- 

 diede 1 uden Læsion af andre Kerner, i nederste med Læsion af den ene Bag- 

 strængskerne og endelig i øverste Trediedel under Læsion af det media- 

 leste Parti af den dorsale Vestibulariskerne. Begge de to Kerners Histo- 

 logi er nu ret velkendt, i alt Fald har ingen af dem med Vagus at gøre. Læsionen 

 kan derfor ikke give Anledning til nogen Mistydning angaaende Aarsagen til en 

 eventuel Marvskededegeneration i Vagus. 



Fra histologisk Side kan der derfor med vort nuværende Kendskab til Medulla 

 oblongatas Bygning ikke gøres nogen reel Invending mod Anvendelsen af denne 

 Metode til Løsning af det vanskelige Problem, vi beskæftiger os med. 



Kat XXIV (ældre Dyr). 

 Exstirpation af dorsale Vaguskerne paa venstre Side. 



Æthernarcose. 



Operationsteknik: Der lægges over Dyrets Nakke i Huden et stort Lapsnit, hvis øverste 

 convexe Rand følger Linea nuchœ suprema, og hvis nederste (bageste) Saarvinkler ligger ca. 4 ctm 

 caudalt for bageste Spids af Processus mastoideus. 



Nakkemuskulaturen spaltes nøjagtigt i Midtlinien med Paquelin indtil det dybeste Lag, som spaltes 

 videre stumpt, til man naar Benet og Membrana occipilo-atlantis. Derpaa gennemskæres de overfladiske 

 Nakkemuskler paa tværs ca. l U ctm fra Tilfæstningen til Linea nuchœ superior, og beg3'ndende fra 

 Midtlinien ruginerer man til begge Sider al Muskulaturen subperiostalt fra os occipitis og Membrana 

 occipilo-atlantis tillige med forreste Rand af Atlasbuen. 



Den tynde centrale Del af os occipitis (som dækker vermis cerebelli) mejsles nu bort, og Hullet i 

 Kraniet udvides med en Luers Hulmejseltang. Der dannes paa denne Maade en pæreformet Defekt i 

 Kraniet, naaende opad til ca. 3 mm fra sinus transversus og nedadtil kun ved en smal Benbro skilt 

 fra Foramen magnum. Nu løsnes Membrana occipilo-atlantis forsigtigt (uden Læsion af Dura) fra sin 

 Tilhæftning til øverste Rand af Foramen magnum, skydes tilbage over Dura og fjernes i hele sin Ud- 

 strækning. Benbroen, der skiller Foramen magnum fra Defekten i os occipitis mejsles bort over Dura 

 (uden Læsion! ellers let stærk Blødning). Derpaa udvides hele Aabningen i Kraniet nedadtil, idet 

 man bider af, til sinus transversus ligger blot paa den nederste Del af sit Forløb, (Denne Udvidning 

 er nødvendig for senere at faa Plads til at løfte Cerebellum . Al Blødning fra Benet (ofte stærk) stand- 

 ses med sterilt Voks. 



Nu spaltes Dura i Midtlinien og fjernes totalt i samme Udstrækning, som den er blottet ved 

 Kraniedefekten (total Fjernelse er nødvendig, da man ellers ikke undgaar Adhærencer, Betændelse, 

 Nekrose og Status epileptieus). 



Ved nederste Ende af Vermis cerebelli rives Pia i Stykker med en fin Pincet. Man gaar ned under 

 Cerebellum med en stump Hage, løfter denne Hjernedel i Vejret og udvider nu forsigtigt Hullet i Pia 

 ved stumpt Debridement til Siderne. Naar man har løsnet tilstrækkeligt ud til Siderne, kan man skyde 

 Cerebellum opefter og fremad, og idet man forsigtigt skyder Plexus chorioideus bort, blottes Bunden af 

 4de Ventrikel til paa Højden af Tuberculum acusticum. 



(Under denne Løsning af Plexus chorioideus kommer det gerne til en stærk Blødning fra dets 

 store Vener. Blødningen standses let ved forsigtig Tamponade af 4de Ventrikel. Man venter 

 fl min., Blødningen staar da altid). 



