84 



Cellerne af Type II viser forskellige Varianter af den almindelige unipolare 

 Celletype, der findes i alle Spinalganglier (Dogiels: „Cellen des ersten Typus" 

 65 og 66). 



Type III viser Axecylinderforgreninger af Celler, der øjensynligt svarer til 

 Dogiels bekendte Associationsceller i Spinalganglierne („Cellen des zweiten Typus" 

 66). Det er i alt Fald intraganglionære Axecylinderforgreninger. 



Foruden disse kendte Celletyper findes imidlertid en 3die Type, der repræsen- 

 teres af de to Celler, der paa Figuren er mærkede I a. Begge er de karakteriserede 

 ved, at de foruden den sædvanlige T-delte Axecylinder er i Besiddelse af en Celle- 

 udløber, der ofte er meget lang, og som, saa vidt jeg kan se, altid løber ud mod 

 den perifere Ende af Gangliet. Hvorledes denne 3die Type, der ikke er saa helt 

 sjælden i Gangliet, skal forklares, ved jeg foreløbig intet bestemt om. Lignende 

 Dannelser er observerede af andre Undersøgere (Spirlas 67) og antaget for Celler, 

 der endnu ikke er bleven unipolare, men er bleven staaende paa det bipolare 

 Stadium, og hvis ene Axecylinder da er spaltet i 2 Grene. Om dette er rigtigt 

 eller ej, skal jeg foreløbigt lade staa hen. Da imidlertid den enkelte udelte Celle- 

 udløber (I a, a) altid synes at søge ud af Gangliet, og jeg aldrig har set Overgangs- 

 former, der kunde antyde, at disse Cellers to Hovedudløbere kunde smelte sammen 

 til een, forekommer det mig, at en anden Forklaring er mulig. 



Morfologisk set er der intet i Vejen for at tyde de omtalte Dannelser som uni- 

 polare Celler, der har faaet en extra Udløber. Den delte Udløbers to Grene (I a, 

 ß og y) repræsenterer da den centripetale (/S) og centrifugale {y) Axecylinder. Cel- 

 len har saa en 3die Udløber (a), der forløber centrifugalt sammen med den centri- 

 fugale Axecylinder (j). Vi faar da en Celletype, der ikke saa lidt ligner den af 

 Dogiel i de sympatiske Ganglier fundne „anden Type" (sympatisene Cellen des 

 zweiten Typus 65). Dogiel anser disse Celler for sensible sympatiske Celler. Dette 

 er dog næppe Tilfældet her. Muligt er det imidlertid, at disse Celler indgaar i en 

 centrifugal Ledning. De forekommer nemlig, saavidt jeg kan skønne, talrigst 

 i den nederste Del af Gangliet, hvor der findes talrige Kontaktkurve. Leder Cel- 

 lerne imidlertid centrifugalt, splittes den centripetale Gren (ß), der næsten altid er 

 temmelig tynd, rimeligvis op i Gangliet, og det helt udviklede Stadium kunde 

 dannes af Type I b, der kun har to Celleudløbere, der begge søger ud af Gangliet. 



Om hele denne Tydning er rigtig, er det foreløbig umuligt at afgøre. Jeg har 

 kun anført den, fordi den forekommer mig rimelig, og en Del taler derfor. Selv- 

 følgelig er jeg mig fuldt bevidst, at den maa underbygges med meget mere ind- 

 gaaende Undersøgelser, inden den kan gøre Fordring paa at antages for andet end 

 en ret rimelig Forklaring, man kan ty til, naar man har Brug for den og ikke for 

 Øjeblikket kan finde en bedre. 



Vi vender nu tilbage til vort Udgangspunkt og maa jo saa desværre indrømme, 

 at det ikke er lykkedes os at opfylde den anden af vore Fordringer. Vi har ikke 

 paavist Kontaktkurve udgaaende fra bulbære Axecylindre, og vi har ikke fundet 



* 



