Tredie Hovedafdeling: Morfologi. 



Med den ovenanførte Skitse af Lungenervesystemet kunde jeg nu standse og 

 opsætte videre Overvejelser, til jeg senere faar Lejlighed til at genoptage mine 

 Studier over det respiratoriske Nervesystem. Jeg kan dog ikke undlade at gaa 

 lidt videre i mine Udviklinger, selv om jeg derved kommer over paa Omraader, 

 hvor jeg foreløbig ikke overalt kan føre et stringent Bevis for Rigtigheden af mine 

 Anskuelser. 



Hvad jeg ønsker, er blot at gøre opmærksom paa, at den Anskuelse, vi nu 

 har vundet om Lungenervesystemet, ganske sikkert bærer noget videre, end man 

 straks skulde tænke. 



Den fører os i Virkeligheden nærmere ind paa Livet af Respirationsorganernes 

 Morfologi, og dersom mine Forestillinger derom er rigtige, giver de en langt bedre 

 og dybere Forstaaelse af Forholdet mellem Respirationsorganerne og Nervesystemet, 

 end det hidtil har været muligt at danne sig. Da det nu desuden er lykkedes mig 

 at paavise en Del af de Forhold, hvorom det her drejer sig, anser jeg det for 

 berettiget at udkaste en Skitse af mine Forestillinger om Lungenervesystemets 

 Morfogenese, saaledes som de former sig paa Grundlag af de Resultater, jeg har 

 vundet for de varmblodede Dyrs Vedkommende. 



Kap. I. Lungenervesystemets Morfogenese. 



Ferste Afdeling: Yagussystemet. 



For Vagussystemets Vedkommende kom vi gennem den foregaaende Udvikling 

 til det Resultat, at den bronchomotoriske Ledning i Vagus gik over Ganglion nodo- 

 sum, at dette Ganglie altsaa indeholder Celler, der leder centrifugalt, hvis cen- 

 trifugale Axecylindre innerverer Muskulaturen i Bronchiernes Vægge, og som mod- 

 tager deres centrale Impuls fra Medulla oblongata, specielt dorsale Kerne. 



Som bekendt er nu Ganglion nodosum at homologisere med Epibranchial- 

 ganglierne hos de laveste Hvirveldyr. 



