18 



dode og levende Celler, gjordes den interessante Iagttagelse, at medens de var sær- 

 deles lette at kende fra hinanden i Vintertiden, blev det vanskeligt i Sommertiden! 

 thi .die Chromatophoren der Gui. fl. werden besonders im Sommer kleiner und 

 blasser, je -weiter die Art in die wärmeren und weniger salzhaltigen Wassermassen 

 hineindringt- >p. 4), altsaa jo længere ind mod Østersoen man kommer. 



Som Resultat af Undersøgelserne over Cerarzu/n-Arterne siger Forf.. at de i 

 biologisk Henseende danner en Række : 



-Ceraiium macroceras hat sein Optimum bei einer Salzgehalt von 30 ' oder 

 mehr und bei mittleren Temperaturen. C. longipes zieht niedrigere Temperaturen 

 vor, hat aber dann sein Optimum bei demselben Salzgehalt. C. tripos scheint zwei 

 Optima zu haben, von welchen das eine mit dem des C. longipes übereinstimmt — 

 niedrige Temperaturen und Salzgehalten von 30 oder etwas mehr — : das an- 



dere, das im Sommer die quantitativ sehr grossen Maxima bewirkt, findet sich bei 

 hohen Temperaturen in Wasserschichten von etwa 20 Salzgehalt: letzteres 



scheint das absolute Optimum der Art zu sein^ >p. 6). Jeg skulde tro, at Forkla- 

 ringen paa de to Optima for C tripos snarest ligger deri, at der er to Racer, hvoraf 

 den ene omtrent følger C. longipes, den anden er en Karakterform for Reltsøens 

 Hojsommerplankton. 



Dette Broch s sidste Arbejde indledes med en Del interessante Betragtninger 

 over Vertikal- og Horizontal-Træks Værdi. 



B. Undersøgelser i de til de danske Farvande stødende Have. 



Vi gaar nu over til at betragte de Undersøgelser, der er udførte i Naboomraa 

 derne til de danske Farvande. Her vil dog blot de vigtigere Bidrag blive omtalte. 

 og kun de Partier, som behandler Phytoplanktonets almindelige Karakter, blive 

 berørte. Adskillige Betragtninger af almindelig Art, saaledes f. Eks. vedrørende 

 Phytoplanktonets Livsbetingelser o. a. vil blive omtalt andetsteds, og iøvrigt vil der 

 senere paa flere Steder blive Lejlighed til at tage enkelte Punkter af Afhandlin- 

 gerne op til Drøftelse. 



Det vilde maaske være korrektest at gennemgaa Afhandlingerne i kronologisk 

 Orden, men jeg tror, at der faas en bedre Oversigt ved at ordne dem efter de Hav- 

 omraader, de behandler, idet dette i alt Fald for største Delen falder sammen med 

 de Retninger indenfor Planktonforskningen, som repræsenteres af Forfatterne til 

 disse Afhandlinger. Der findes nemlig to hinanden ret modsatte Skoler, som tager 

 meget forskelligt paa Planktonundersøgelserne. Den ene — Kieler-Skolen — be- 

 staar af V. Hensen og hans Medarbejdere C. Apstein. K. Brandt. H. Lohmann. F. 

 Schutt o. fl., og dens Hovedformaal med Planktonundersøgelserne er den kvantita- 

 tive Forskning støttet til Tællinger, hvorved Produktionsevnen og Produktionsbe- 

 tingelserne for Havets Plankton taget som et Hele skulde klargøres. I anden Række 

 kommer Undersøgelser over Organismernes specielle Biologi og deres Forhold til 

 Havstrømmene. 



Til den anden Retning — Cleve's Skole — hører først 02 fremmest P. T. 



