134 22 



ved at føres med Strømmen ind over Darsserorl-Tærskelen dræbes, saaledes at man 

 østligere hovedsagelig træffer tomme Skaller i Planktonprøverne. 



Apstein's Afhandling (Apstein 1905) om Volumina af Planktonet paa de lyske 

 Østersø- og Nordsø-Term in farter i 1903 (de internationale Havundersøgelsers Ter- 

 minfarter foretages i Februar, Maj, August og November), saavel som Driver's 

 (1907) om Østersø-Terminfarterne i 1905, giver værdifulde Bidrag til Kundskaben 

 om Østersøens og Beltsøens Plankton til forskellige Aarstider, medens Hensen's og 

 Apstein's ældre Afhandlinger hovedsagelig har vedrørt Sommertiden alene. Der er 

 oftest meget tættere Plankton i Beltsøen end i den egentlige Østersø, særlig i Maj 

 Maaned, naar de store Chætoceras-Maxima findes i Beltsøen, medens i August 

 Aphanizomenon's store Masser kan bringe Overvægten over til Østersøen. Det nor- 

 male er jo, at Phytoplanktonet findes tættest i det øverste Lag, men paa Overgan- 

 gen mellem Østersø og Beltsø fandtes undertiden mere i de nedre Lag end i Over- 

 fladen, hvad der skyldes Strømforholdene, idet det saltere Beltsøvand strømmer 

 ind langs Bunden, medens det ferskere Østersøvand løber ud i Overfladen. 



I Apstein's lille Oversigt over Planktonundersøgelserne 1902 — 07 (Apstein 1908) 

 resumeres ganske kort de mest fremtrædende Træk i Planktonets Optræden, dets 

 Kvantitet og dets Karakterformer i Østersø og Beltsø. 



F. Kraefft's Afhandling (1908) omhandler Besultaterne af et tysk Togt i 

 Marts -April 1906 fra Østersøen, gennem Beltsøen, Kattegat og Skager Rak til 

 Nordsøen og indeholder ikke meget nyt for Østersøens og Beltsøens Vedkommende. 

 H. Merkle's Bidrag (1910), der behandler Prøverne fra et Togt i Østersø og Beltsø 

 i Juli — August 1907, har sin Hovedinteresse ved, at de forekommende Phytoplank- 

 tonter er bestemte efter de nu raadende Haandbøger, saaledes at vi her har f. Eks. 

 Thalassiosira baltica, Chaetoceras danicum, Ch. Wighami, o. s. v. opførte som særegne 

 Arter, der netop er karakteristiske for den egentlige Østersø. — 



Af en anden Art end den nu behandlede Række af Kieler Afhandlinger er to 

 Greifswalder Disputatser af Fraude (1906) om Østersøens Grund- og Planktonalger 

 og af Abshagen (1908) om Greifswalder Bodden's Phytoplankton. For saa vidt 

 Planktonet i den aabne Østersø og Beltsø berøres, er det i begge Afhandlinger blot 

 Referater af Kieler Skolens Undersøgelser, medens Forff.'s egne Undersøgelser alene 

 vedrører Greifswalder Bodden, saaledes at disse Afhandlinger — deres øvrige Værdi 

 ufortalt — egentlig ikke berører vort Emne, og de nævnes derfor mere for Fuld- 

 stændighedens Skyld. 



Her kan maaske ogsaa indskydes et Par Ord om Aurivillius' og Cleve's 

 lille Arbejde om Østersøens Plankton (Aurivillius 1896)'); dette er Resultatet af 

 Undersøgelsen af en Del Overfladeprøver fra 1894 indsamlede fra fire- svenske Fyr- 

 skibe, hvoraf de to ligger nord for Aaland og derfor i ringe Grad interesserer os 

 her, det tredje (Kopparstenarne) ligger nord for Gotland og er en god Repræsentant 

 for den egentlige Østersø, medens det fjerde, Kalkgrundet udfor Malmø, danner 



') I Cleve's store Arbejde fra 1S97 behandles omtrent det samme Materiale (p. 18). 



