150 38 



planktonet kun kan findes levende i Havets øvre Lag. Spørgsraaalet bliver nu, 

 hvor langt ned det kan trives. Vi ved fra Undersøgelser i Verdenshavene (se f. Eks. 

 G. Karsten 1905—07, p. 10, p. 444 og p. 451), at de øverste 100—150 (200) Meter 

 indeholder næsten hele Massen af Phytoplankton, men at der fra 100 til henimod 

 400 Meters Dybde lever et fattigt Phytoplankton, en saakaldt ..Skyggeflora", for en 

 stor Del bestaaende af særegne Arter. 



Nu er imidlertid Verdenshavenes Vand langt mere gennemsigtigt end de Dan- 

 mark omgivende lavvandede Kyst-Farvandes, og følgelig maa Phytoplanktonet hos 

 os antages at være mere indskrænket i sin vertikale Udbredelse. Det kan saaledes 

 anføres, at i Kattegat kan en hvidmalet Skive (20 X 15 cm.) i Sommertiden i det 

 højeste ses til ca. 10 Meters Dybde (Ostenfeld 1908 b, p. 19), medens den i Middel- 

 havet kan ses til ca. 35 Meters Dybde efter mine Maalinger i Sommeren 1910; 

 altsaa er Middelhavets Vand mere end tre Gange saa gennemsigtigt som vore Far- 

 vandes. Der foreligger for disse sidstes Vedkommende ogsaa en Del Undersøgelser fra 

 tysk Side. Saaledes har O. Krümmel (1908) offentliggjort nogle Iagttagelser anstil- 

 lede paa de tyske Terminfarter: som Middeltal af ca. 280 Maalinger opgiver han, 

 at en hvid Skive kunde ses til 9,0 M. i Beltsøen, til 9,6 i Østersøen og til 13,3 M. i 

 Nordsøen. Han benyttede en Skive paa 45 cm. i Diameter, altsaa betydeligt større 

 end min Skive, og deraf forklares vel ogsaa, at hans Tal (der er Middeltal!) er 

 næsten lige saa store eller — i Nordsøen — større end mit (Maximumstal). Gennem- 

 sigtigheden var størst i August og mindst i Februar, hvad der staar i Forbindelse 

 med Solens Højde paa Himlen, Vejrliget (Skydække) o. s. v. 



Endvidere har i nyeste Tid A. C. Reichard (1910) meddelt en Række Gennem- 

 sigtighedsundersøgelser fra Helgoland foretagne i 1893 — 1908. Hans Tal er meget 

 mindre end Krümmel's, men baserede paa et stort Antal Observationer. Gennem- 

 sigtigheden stiger fra et Minimum i Januar — Februar (Maanedsmiddeltal : 2,5 M.) til 

 et Maximum i Juli (Middeltal: 7,5 M.) og synker saa til Minimum igen (December- 

 Middeltal: 3,1 M.). Han har anstillet en Del Undersøgelser for at udfinde Grunden 

 til. at hans Maalinger afviger saa meget fra Krümmel's (hans Tal er kun halvt saa 

 store som dennes): en af Hovedgrundene antager han at være den, at Vandet ved 

 Helgoland er mindre saltholdigt end i den aabne Nordsø og derved mindre hurtigt 

 afsætter de opslemmede fine Detrituspartikler, som maa antages at svække Gennem- 

 sigtigheden. Planktonmængden — i alt Fald det Plankton, som fanges med endog 

 de tætteste Net, Gaze 20 — spiller ingen Rolle, hvad Forf. viser ved en Række Tal. 

 løvrigt mener han, at det ikke er muligt at finde tilfredsstillende Forklaringer for 

 Gennemsigtighedsforholdene („Der Versuch, die mittleren Sichttiefen bei Helgoland 

 aus bekannten Faktoren zu erklären, scheitert also vollkommen", 1. c, p. 33). Som 

 en af Aarsagerne til den større Gennemsigtighed om Sommeren peger han paa, at 

 Temperaturen er betydeligt højere og følgelig Vandets indre Gnidning (Viskositet) 

 ringere, hvorved de opslemmede Partikler lettere bundfældes. 



Omend der saaledes ikke er særlig god Overensstemmelse mellem de forskel- 

 lige Undersøgere, fremgaar det dog tydeligt, at Vandets Gennemsigtighed i vore 



