55 



167 



Par hidtil ikke offentliggjorte Bemærkninger om de dertil benyttede Organismers 

 Mængde og Art. Til det ene Forsøg anvendtes den store Kopepod Caianus (hyper- 

 boreus). Der anbragtes 1759 voksne Individer i en Literflaske med Havvand, hvis 

 Luftindhold analyseredes efter S 1 !* Times Henstand; derpaa analyseredes en Kon- 

 trol flaskes Luftindhold. Herved viste det sig, at de 1759 Kopepoder havde forbrugt 

 3,91 ccm. Ilt pr. Liter, altsaa 0,00068 (ca. 1 /i5oo) ccm. Ilt pr. 1 Calanus i én Time. 

 Til det andet Forsøg benyttedes et Plankton, som, efter at de større Organismer 

 var filtreret fra, næsten udelukkende bestod af Diatomeen Thalassiosira bioculata; 

 den var til Stede i Havet i stor Mængde, og til Forsøget anvendtes saa stor Kvan- 

 titet, at der efter Volumenbestemmelse skønnedes at være ca. 300 Gange saa meget 

 Phytoplankton (Thalassiosira) i Forsøgsflasken som i den tilsvarende Mængde Vand i 

 Havet. Ved dette Forsøg undersøgtes baade Artens Assimilations- og dens Aande- 

 dræts-Intensitet. For at prøve det sidstnævnte var Forsøgsflasken fuldstændig ind- 

 hyllet i Staniol for at holde Lyset borte. Knudsen (1. c, p. 151) giver følgende Ta- 

 bel over Forsøgets Gang : 









Forløben Tid 



C0 2 



N 2 



O., 









mellem Til- 



ccm. 



ccm. 



ccm. 









beredning og 



pr. Liter 



pr. Liter 



pr. Liter 









Anaryse 









Flaske uden Diatoméer 



; uden 



Staniol l 



Oh 30' 



41,4 



12,57 



6,60 



— med 



. / 



2 h 20' 



32,2 



12,12 



17,60 



med 

 uden 



! med 



- i 



4h 

 6h 



42,6 



12,00 

 12,34 



4,19 

 6,53 



Heraf fremgaar, at Diatoméerne i Forsøgsflasken i Løbet af 4 Timer i Mørke 

 har udviklet 1,2 ccm. Kulsyre og forbrugt 2,38 ccm. Ilt. Desværre har jeg ingen 

 Tal for, hvor stor Mængden af Thalassiosira-CeWer har været, saaledes at en direkte 

 Sammenligning med Kopepodforsøget ikke kan drages. Man maa nøjes med at 

 konstatere, at ogsaa Diatoméerne forbruger kendelige Mængder Ilt til deres Aande- 

 dræt 1 ), og at de udvikler betydelige Mængder af Ilt ved deres Kulsyreassimilation i Lys. 



Dette Forsøg fra 1896 var i over en halv Snes Aar det eneste Forsøg over 

 Phytoplanktonters Stofveksel (Iltudskillelse og Kulsyreoptagelse og vice versa); men 

 i Putter's nylig udkomne Bog (1909) omtaler han (p. 128 — 129) en Forsøgsrække 

 fra Neapel over Iltomsætning i Lys i Prøver af ufiltreret og filtreret Havvand. Ved 

 „ufiltreret Havvand' 1 forstaas Havvand med Phytoplanktonter (Diatoméer og Peridi- 

 neer) -f- Bakterier, medens „filtreret Havvand" vil sige Havvand filtreret gennem 

 tykt Filtrerpapir, saaledes at kun Bakterier o. lign. er til Stede i Vandet. Vand- 



M Dette Resultat, der stemmer med den almindelige Opfattelse af Phytoplanktonets Stofveksel, staar 

 jo i stærk Modsætning til Putters foran (S. 52, Fodnotei nævnte Fund af Iltforøgelse i Mørke i 

 Havvand med Planktonalger. Der maa vist i Putter's Forsøg have været Fejlkilder, som har 

 virket forstyrrende ind. 



23 s 



