97 



209 



den afviger fra denne ved at være en Brakvandsform og følgelig er dens Udbre- 

 delse i vore Farvande en anden; i Henseende til Saltholdighed stemmer den om- 

 trent med Melosira Borreri og har en lignende Udbredelse hos os. Det er nemlig 

 kun i Østersøen ved Rødvig, at den optræder som en regelmæssig aarligt fremtræ- 

 dende Phytoplanktont, idet den er en af Hovedarterne i den korte Dialoméperiode 

 om Foraaret. Den har baade i 1900 og 1901 sit Maximum i Marts, til hvilken 

 Tid den hører til de dominerende Arter; i den øvrige Del af Aaret findes den kun 

 uregelmæssigt og i faa Eksemplarer. I sin Blomstringsperiode i Marts fandtes den 

 i 1904 med Auxosporer (se Tekstfig. 3), der er dan- 

 nede paa samme Maade som hos de andre Arter af 

 Slægten. 



Foruden i Østersøen forekommer den en Gang 

 imellem i enkelte Eksemplarer i Beltsøen og det sydlige 

 Kattegat. I Smaalandshavet synes den at forekomme 

 ret udbredt, men ikke i større Mængde. Efter Lohmann 

 (1908, p. 243) forekom den i 1905—06 til Stadighed i 

 Kieler Bugt, men aldrig i særlig stort Antal; den havde Fig s Auxosporer af ThaIassio . 

 sit Maximum i April, altsaa lidt senere end i Østersøen sira baltica. a, Auxosporen har 

 i 1900—1901. 



Arten er udbredt over hele Østersøen og hører til 



endnu ikke trukket sig tilbage 

 fra Modercellens to Skalhalvdele. 

 b, Auxosporen er i Færd med at fri- 

 gøre sig fra Modercellens Skaller, 

 ok.l. 



(Rødvig, 15. Marts 1904). Seib. 



ob. 5. 



dennes vigtigste Phytoplanktonter. Den maa betragtes 

 som en udpræget neritisk Art, der hører hjemme i svagt 

 saltholdigt Vand og hos os som Planktont kun er endo- 

 genetisk i Østersøomraadet. Den fordrer lav Temperatur for sin Trivsel som 

 Planktont og er monakmisk. 



12. Thalassiosira gravida Cleve. (Teksttab. 7.) 



Middeltal: Tp. 4,2° (13 r og +), Salth. 31,8 °/oo (13 r og -f). 



Denne Art synes at være ret sjælden hos os i Aarene 1898 — 1901. Den findes 

 i faa Individer og uden Regelmæssighed i vore ydre Farvande og gaar saa langt 

 ind som til Anholt Knob. Dens Hovedforekomst falder i April, til hvilken Tid den 

 viser et svagt Maximum i 1901 i Nordsøen ved Tyborøn og ved Skagens Rev. 

 Middeltallet for Saltholdighed siger, at det er en Saltvandsform, og i Overensstem- 

 melse hermed mangler den i det sydlige Kattegat, Beltsøen og Østersøen i 1899 — 

 1901 ; dette er dog ikke altid Tilfældet, thi i de internationale Planktonkataloger 

 (1906, 1909) angives, at den naar ind i Beltsøen i November 1904, 1905, 1907 og i 

 Maj 1908. Disse Kataloger, der opfører den som forekommende hvert Majkvartal i 

 1903 — 1908 i Kattegat og ogsaa oftest i Store Belt, viser saaledes en betydelig større 

 Udbredelse af denne Art i vore Farvande, end man skulde antage efter det her be- 

 handlede Materiale. Ligeledes siger Cleve (1905 a), at den forekommer udfor Bo- 

 huslen hvert Aar i 1896—1903 i Tiden Oktober — April, men hovedsagelig Februar — 



