220 108 



Farvande indenfor Skagen skyldes stadig Indvandring. Arten maa nemlig siges at være 

 i Stand til at holde sig længe svævende, efter at den er kommen udenfor sit egent- 

 lige Trivselsomraade; den forholder sig i denne Henseende paa lignende Maade 

 som Biddulphia sinensis (Ostenfeld 1908) og B. mobiliensis, og dens Celler føres vidt 

 om, efter at de er døde. Brockmann (1906) henfører den til de Arter, der let dræbes 

 ved en Nedsætning af Saltholdigheden, men hvis Død kun giver sig Udslag i Grøn- 

 farvning af Kromatoforerne uden anden synlig Forandring i Cellens Plasma; det 

 forstaas derfor let, at det vil være meget vanskeligt at erkende paa konserveret 

 Materiale, om en Celle ved Fangsten har været levende eller nylig død. Naturligvis 

 svinder det døde Plasma efterhaanden bort, og saa vil Cellen kunne kendes paa 

 sin Tomhed. 



Denne Art har været Genstand for udførlig Behandling af Broch (1908, 1909), 

 der har studeret dens Optræden i vore Farvande i 1907 og 1908. Som nævnt foran 

 (S. 17) finder han, at den er en stenohalin Art, der optræder i de nedre Vandlag; 

 men iøvrigt er mange Forhold vedrørende dens Optræden saa komplicerede, at han 

 ikke har kunnet danne sig et klart Billede af de Betingelser, hvoraf dens Fore- 

 komst afhænger. Han er tilbøjelig til at antage, at den er en Skyggeplante, der 

 om Natten findes nærmere Overfladen end om Dagen; men jeg synes ikke, han har 

 bragt noget afgørende frem til Gunst for denne Paastand. Hans Argumenter kan 

 lige saa godt forklares ved at antage, at den stadig føres ind af den indgaaende 

 Understrøm. Interessant er hans Paavisning af, at Hovedparten, ofte alt, af de i 

 Overfladelagene i Kattegat forekommende Individer er døde og tomme. Et andet 

 vigtigt Forhold er, at det synes som om Guinardia bliver mere eurytherm og eury- 

 halin, jo længere ind i vore Farvande man kommer, og samtidigt bliver, i alt Fald 

 om Sommeren, dens Kromatoforer mindre og blegere. Hvorvidt her finder en Til- 

 lempning til Kaarene Sted eller ej, lader Broch foreløbig uafgjort, da hans Mate- 

 riale er for lidet omfattende. 



I Aarene 1897 — 1901 var der meget lidt Guinardia i Limfjorden, hvor den 

 vistnok kun forekommer som Indvandrer gennem Tyborøn Kanal. 



For Nordsøens Vedkommende (udfor Tyborøn) finder vi blot i 1900 et ud- 

 præget Maximum i August, men ellers ret hyppig Optræden i Tiden fra Maj til 

 Aaret ud. Som det fremgaar af foranstaaende Teksttab. 14, findes der gennemgaaende 

 i Skager Rak og Kattegat en udpræget Maximumsperiode i det tidlige Foraar 

 (Marts — April) og en langvarig og lidet udpræget Blomstringstid fra Maj — Juni til 

 December; jo længere Syd paa vi kommer, desto kortere bliver dog Blomstrings- 

 perioden. I Tabellerne for de forskellige Togter i Skager Rak og det nordlige Kat- 

 tegat vil man som nævnt undertiden finde Arten i de nedre Vandlag og ikke i de 

 øvre, og det er naturligt at tænke sig, at den her overlever den ugunstige Tid i 

 faa Individer. Den er nemlig efter alt at dømme en holoplanktonisk Form, uagtet 

 den er neritisk, og delte Forhold hjælper til Forstaaelsen af, at den optræder i 

 Planktonet næsten hele Aaret rundt. 



For Kieler Bugts Vedkommende siger Lohmann (1908, p. 247), at den har 



