123 237 



næsten ikke iagttoges i 1899 — 1901. Den er saaledes næppe hjemmehørende i Lim- 

 fjorden, men kan til Tider føres ind med Strømmen. I Nordsøen udfor Tyborøn 

 synes den ogsaa i Almindlighed at være sjælden, men den har dog i Maj 1900 et 

 stort Maximum dér. Gaar vi videre til Skagen, da mærker man kun lidt til Arten 

 i 1898 — 99; men i April 1900 findes der S. 0. for Skagen et stort Maximum, som 

 dog ikke ses tydeligt paa foranstaaende Tabel, da det ikke har naaet Skagens Revs 

 Fyrskib undtagen som en svag Efterdønning. I December 1900 — April 1901 er der 

 derimod en langvarig og ret stærk Blomstringsperiode, der ligesom den forrige 

 kommer fra Kattegattet. 



I Kattegat og Store Belt er Forholdene klarere. Der findes i April — Maj 1899 

 et udbredt Maximum; Arten forsvinder saa, men kommer igen i Foraaret 1900, 

 hvor den i April — Maj danner et vældigt Maximum, som fylder hele Kattegat, og 

 hvis Grænse efter det ovenfor anførte laa ved Skagens Rev. De i Indledningen (S. 9) 

 omtalte Prøver, der blev tagne samtidigt med Vandprøver til de internationale Salt- 

 holdigheds Bestemmelser, indsamledes netop i April 1900 og viser alle en udpræget 

 Dominering af R. semispina. Arten er atter borte om Sommeren 1900, men viser 

 sig i November og har da en ny stor Blomstringsperiode, der varer fra December 

 1900 til Udgangen af April 1901. 



Ved Lyø og i Øresund forekommer Arten kun sjældent og endnu sjældnere 

 ved Rødvig i Østersøen; alle disse Steder er den øjensynligt ført hen med Strømmen 

 fra Kattegat. Fra Kieler Bugt nævner Lohmann (1908) den som forekommende i 

 1905 — 06 i ringe Mængde fra September til Maj, hyppigst i September og April, 

 men ogsaa da kun i ringe Antal. 



I Skager Rak ved Bohuslen optræder den efter Cleve (1905 a) aarlig i 1896 

 — 1903, undtagen 1900 og 1901 (netop de to Aar, hvor den dominerede i Kattegat!), 

 i Tiden Oktober — Maj, hyppigst fra December til Marts. Han tilføjer derpaa : „This 

 species was common from 1896 (spring) to 1898 (spring), but later it did not occur 

 at all or only sparingly". 



Sammenholder vi disse Meddelelser med vore egne Iagttagelser, fremgaar det 

 heraf, at Artens Optræden er ret lunefuld. Jeg er nærmest tilbøjelig til at forklare 

 den paa følgende Maade: Arten er en nordlig oceanisk (holoplanktonisk) 

 Form; den vandrer til Tider ind i vore Farvande med Strømmen fra 

 den nordlige Del af Nordsøen og er saa i Stand til at blomstre op og 

 leve nogen Tid — d. v. s. nogle Aar — her, men dør tilsidst bort. 

 Denne Hypothese kan forklare den ovenfor nævnte Optræden i Kattegat i 1899 — 

 1901, hvor den øjensynlig opfører sig som en hjemmehørende Art, og ligesaa den 

 analoge Optræden i 1896 — 98 i Skager Rak ved Bohuslen. Jeg er altsaa tilbøje- 

 lig til at sige om Arten, at den hos os i Kattegat er baade allogenetisk og 

 endogenetisk, i Limfjorden og indenfor Belterne derimod vist altid allogenetisk. 

 Det er en Koldtvandsform, hvis Blomstringsperiode ligger i Vinter- 

 halvaaret fra November til Maj — Juni, og med et eller flere Maxima til 

 meget varierende Tidspunkter indenfor Halvaaret. Arten er vidt udbredt i Atlanter- 



1). K. I). Vidensk. Selsk. Ski., 7. [tække, naturvidensk. oy inathem. AM. IX. 2. 32 



