246 132 



der næppe har hjemme hos os, men føres ind med Strøm fra den 

 nordlige Nordsø. De optræder hos os kun sjældent i nogenlunde stor Mængde, 

 og hegge trives bedst ved lav Temperatur og stor Saltholdighed. Af sidste Grund 

 mangler de i Belterne, Beltsøen og Østersøen. 



43. Chætoceras criophilum Castr. 



Som nævnt under foregaaende Art bør sikkert en stor Del af Angivelserne af 

 Ch. criophilum overføres paa Ch. convolution. Sikre Angivelser af Ch. criophilum 

 har jeg kun fra Januar og Marts 1901 ved Skagens Rev og fra December 1900 ved 

 Anholt Knob, alle tre Gange omfatter de blot enkelte Eksemplarer. I Maj 1899 

 var „Ch. criophilum" ret hyppig i Prøverne fra Nordsøen ved Tyborøn og Skagens 

 Rev og ligesaa fra sidstnævnte Sted i September 1899, men her er meget snarere 

 Tale om Ch. convolutum (Middeltal af disse (5) Prøvers Temperatur er 7,9° og 

 Saltholdighed 32,8 °'oo). 



44. Chætoceras boréale Btw. (Teksttab. 28.) 



Middeltal: Tp. 6,5° (12), Salth. 22,9 °/oo (12). 



Denne Art hører til vore almindeligste Planktondiatomeer og er udbredt i 

 alle vore Farvande, men dog meget sjælden i den egentlige Østersø. Hos- 

 staaende Teksttab. 28 viser meget tydeligt, at den næsten hele Aaret er til Stede i 

 Planktonet; men den har dog tydelige Opblomstringstider og ligesaa en Minimums- 

 tid i Eftersommeren (August — September), d. v. s. den varme Tid. Middeltallet for 

 Temperaturen siger os ogsaa, at Arten trives bedst ved ret lav Temperatur. Dens 

 Hovedmaximum ligger i Overensstemmelse hermed i Foraarstiden (April 

 — Maj), men den har tillige, ialt Fald til Tider, et stort Maximum i Efter- 

 aaret eller Vinteren (November— December); de to Maxima er ikke helt ad- 

 skilte, og undertiden kan de næsten flyde sammen til et langvarigt Maximum, 

 der omfatter hele den kolde Tid. 



I Nordsøen ved Tyborøn spiller den ret ringe Rolle. I Limfjorden er der 

 ret stor Forskel paa de forskellige Aar: I April — Maj 1897 var der (i Følge Petersen 

 1898) et stort Maximum, men i Aarene 1898 — 1901 var Arten uden videre Be- 

 tydning for dette Farvands Plankton; dog var der i Januar— April 1900 en svag 

 Opblomstring. Ogsaa i Kattegat er der nogen Forskel efter Aarene. I Maj 1897 

 var der (Petersen 1898, p. 13 — 15) et meget stort Maximum i hele Kattegat; men 

 kun i det nedre Vandlag var Cellerne levende, i det øvre var de døde og tomme. 

 Petersen (1. c.) har paavist, at denne vældige Opblomstring dannedes paa Stedet 

 og ikke kom ind fra Skager Rak. Saavidt det kan ses af de noget ufuldstændige 

 Undersøgelser ved Skagens Rev, udfor Frederikshavn og i Aalborg Bugt, har der i 

 1897 ikke i disse Egne været noget Høstmaximum, og ligeledes viser de samme 

 Undersøgelser blot et svagt Foraarsmaximum i 1898; men de mere omfattende 

 Undersøgelser begynder jo først i 1899. Som Resultat af disse (se Teksttab. 28) kan 

 siges, at der i 1899 kun var et svagt Foraarsmaximum, derimod et tydeligt Høst- 



