248 134 



forekommer til næsten alle Kvartaler. Det er øjensynlig en eurytherm og euryhalin 

 Art, og den har en stor geografisk Udbredelse i nordlige Have. Den er oceanisk 

 og holoplanktonisk; Hvilesporer forekommer, saavidt man hidtil har erfaret, ikke; 

 derimod har man fundet Arten med Mikrosporer, hvad jeg ogsaa har truffet paa 

 Materiale fra vore Farvande. 



Sin Grænse indadtil i Østersøomraadet har den netop i vore indre Farvande, 

 idet selve Østersøen er for fersk for den. 



Subgenus II. Hyalochæte Gran. 



45. Chæioceras decipiens Cleve. | Teksttab. 29.) 



Middeltal: Tp. 5,7 a (13), Salth. 23,2 °/oo (13). 



Denne Arts Optræden hos os har mange Lighedspunkter med Ch. boreale's; 

 Middeltallene for Temperatur og Saltholdighed er ogsaa omtrent de samme. De 

 siger os, at det er en Art, der er bange for den varme Tid, og som er euryhalin 1 ). 

 Arten er lige saa udbredt og almindelig hos os som Ch. boréale, og dens Forekomst 

 falder ofte sammen med dennes. Ligesom denne har den sin Hovedblomstring om 

 Foraaret og ikke sjældent et sekundært Maximum om Efteraaret. og ligesom denne 

 er den oceanisk og holoplanktonisk og findes næsten hele Aaret i vort Plankton, 

 dog med tydeligt Minimum i Sommertiden; endelig er der ligesom hos Ch. boréale 

 Forskel paa dens Forekomst i de forskellige Aar. En nærmere Gennemgang af 

 dens Optræden paa de forskellige Stationer vil imidlertid vise, at de to Arter ikke 

 altid følges ad, men tvertimod til en vis Grad supplerer hinanden. 



I Nordsøen udfor Tyborøn fandtes der en Del af den i September 1898, 

 og i April — Maj 1899 var der et udpræget Maximum, medens den i Efteraaret 1899 

 kun viste sig igen i ringe Mængde; i 1900 og 1901 var der intet tydeligt Foraars- 

 maximum, derimod et kendeligt Oktober-Maximum i 1900. Foraars- og Høstmaxima 

 veksler saaledes i Intensitet fra Aar til Aar, og i de undersøgte Aar var der blot i 

 Foraaret 1899 en større Opblomstring. 



I Limfjorden har vi allerede i 1897 i Petersen 1898) regelmæssige Under- 

 søgelser, hvoraf det fremgaar, at der var et udpræget Maximum i Maj og et svagere 

 sekundært i Juli. Væsentlig de samme var Forholdene i 1898: men i 1899 er der 

 kun et svagt og forsinket Foraarsmaximum (Juni) og ligesaa Hostmaximum (No- 

 vember), og i 1900 og Foraaret 1901 er Arten næsten forsvundet eller optræder i 

 alt Fald kun sjældent og kun i faa Eksemplarer. Omend de to aarlige Blomstrings- 

 perioder saaledes ogsaa kan skelnes i Limfjorden, falder den periodiske, men ikke 

 sæsonale Variation meget mere i Øjnene: i 1897 — 98 var Ch. decipiens en vigtig 

 Art i Limfjordens Plankton, i 1899 — 1900 (1901) var den uden Be- 

 tydning. 



l ) Et Middeltal for Saltholdighed, der ligger i 20-erne idog helst ikke for nær 30 1, viser sig oftest 

 dannet af forholdsvis stærkt afvigende Enkelttal og tilkendegiver saaledes. at Organismen er i 

 Stand til at trives ved meget vekslende Saltholdighed, altsaa er euryhalin. 



