258 144 



Tider kan trives ret vel, f. Eks. i Maj 1898, uden dog at slaa sig rigtig til Ro. 

 Dette Togts Resultat siger os endvidere, at i sjældne Tilfælde kan en Kattegats- 

 form med Strømmen vandre gennem hele Fjorden og ud i Nordsøen; sædvanligvis 

 finder en saadan Gennemstrømning af Plankton ikke Sted (cfr. Petersen 1898). 



Gaar vi nu over til vore Farvande indenfor Skagen, finder vi. at ved Frederiks- 

 havn havde Arten en Blomstringsperiode i Maj— Juni 1897, hvorefter den Resten af 

 Aaret var sparsom. I 1898 indtræffer i Marts — Maj en Blomstringsperiode i hele 

 Kattegat idog ikke i Underlaget, se f. Eks. udfor Skagen: 10—0 Meter c, 50—20 

 Meter r); Angivelserne fra Efteraaret er for faa til at drage nogen Slutning af. 

 Atter i 1899 har vi et betydeligt Foraarsmaximum fra Marts til Udgangen af Maj. 

 og i det Aar findes tillige et svagt, men dog kendeligt Efteraarsmaximum i Oktober 

 — December. Det sidste Aar, 1900, afviger derimod fra de andre ved. at Foraars- 

 maximet er meget svagere og senere end sædvanligt, medens Efteraarsmaximet er 

 bedre udviklet, og lignende synes 1901 at have artet sig. Som almindelig Regel 

 kan vist for Kattegats Vedkommende siges, at Ch. constriction har et Foraars- 

 maximum (Marts — Maj) og et svagt sekundært Maximum i Aarets 

 sidste Maaneder, men at de to Maxima's Størrelse i Forhold til hinanden kan 

 variere noget. I Store Belt forholder Arten sig omtrent paa samme Maade. 



I Lille Belt (Beltsøen) er den meget lidet fremtrædende: den hører øjensynlig 

 ikke til her, men føres ind fra Kattegat; og i Østersøen ved Rødvig er den kun 

 fundet enkelte Gange; den kommer ind med Undervandsstrømmen (f. Eks. Syd for 

 Møen i August 1899 10—0 M. ingen, 22—15 M. rr). 



Arten danner i Almindelighed rigeligt med Hvilesporer under Foraarsmaximet. 

 men ikke under det sekundære Efteraarsmaximum. Den er saaledes — for Katte- 

 gats Vedkommende — monakmisk med Overgang til Diakmi. 



Cleve omtaler den 1 1905 a) fra Bohuslen som forekommende hvert Aar fra 

 Oktober til Juni, hyppigst fra November til Maj — Juni; han adskiller saaledes ikke 

 de to Maxima. Efter de internationale Planktonkataloger 1906, 1909: er den vidt 

 udbredt i Kanalen og Nordsøen. I det hele er det en neritisk Art af nordlig- 

 tempereret Karakter; den findes langs hele Europas Vestkyst, men ikke i de rigtige 

 arktiske Egne. I Sammenhæng hermed staar, at den hos os undgaar den koldeste 

 Tid: Januar— Marts, da den netop har sit Minimum, og den varmeste Sommertid, 

 da den har et sekundært Minimum. 



Hos os er den endogen etisk i Kattegat og Skager Rak, al logen etisk 

 i de øvrige Farvande. Den synes at være baade eurytherm og ret euryhalin, 

 men Østersøens Saltholdighed er dog for ringe for den, og dens Udbredelsesgrænse 

 indadtil ligger derfor i vort Omraade. 



51. Chætoceras Schüttii Cleve. i Teksttab. 35.) 



Middeltal: Tp. 14,8 C (11), Salth. 21,2 °/oo (11;. 



med Hvilesporer: Tp. 14,8° (7), Salth. 20,4 °/oo (7). 



C/2. Schüttii er en Varmtvandsform, hvis Blomstringsperiode indtræffer om 



