260 146 



Kanalen: mest regelmæssigt forekommer den i August og November Kvartaler, 

 sjældent i Maj. 



Ch. Schiittii er en neritisk, tempereret Art, hvis Udbredelse set fra vort Stade 

 hovedsagelig er sydlig. Den er monakmisk med Maximum i August — Ok- 

 tober (i Limfjorden allerede Juli) og danner regelmæssigt Hvilesporer; i Tiden 

 fra Januar— Februar til Juni mangler den i Planktonet. Hos os er den endo- 

 genetisk undtagen i den egentlige Østersø, og følgelig er den euryhalin. 

 Den er en af de karakteristiske Phytoplanktonter i Efteraarets varme Tid. 



52. Chætoceras Willei Gran. 



Middeltal: Tp. 11,0 C (3 — ), Salth. 31,1 D /oo (3 +). 



En med Ch. Schiittii nærbeslægtet Art, der vanskelig kan holdes ude fra den. 

 I vore Farvande er den vistnok sjælden ; den er noteret nogle Gange i Juni — August 

 fra Limfjorden (1898—1900); i Marts, Maj, Juli — August, Oktober fra Nordsøen 

 udfor Tyborøn (1899—1900); i Januar— April, Juli ved Skagens Rev (1899—1901), 

 og et Par Gange i Juli 1898, Oktober 1900) i Læsø Rende. Disse Angivelser er 

 saaledes meget spredte, og den forekom aldrig i Mængde. Cleve (1905 a) nævner 

 den ikke fra Skager Rak. I de internationale Planktonkataloger nævnes den fra 

 det norske Hav, Nordsoen og Kanalen foruden fra Skager Rak, og efter Gran (1905, 

 p. 82) er dens Udbredelse: ..Küsten von Nord-Europa, zuweilen mit Strömungen 

 auf das offene Meer herausgetrieben: Azoren". Den synes saaledes at være mindre 

 strængt neritisk end Ch. Schütlii og er maaske, ret beset, blot en under mere 

 oceaniske Forhold optrædende Form af denne. Den fordrer øjensynlig stærkere 

 Saltholdighed for sin Trivsel og er derfor bange for vore Farvande indenfor Skagen. 



Hvilesporer er ikke fundne hos denne Art, og hvorvidt den er holoplanktonisk 

 eller ej, tør jeg ikke udtale mig om. 



53. Chætoceras laciniosum Schutt. (Teksttab. 36.) 



Middeltal: Tp. 8.<r (16 — ), Salth. 24,5 °/oo (16 +). 



Den er en ret almindelig Art i vore Farvande, men i Reglen forekommer den 

 ikke i større Mængde. Gennemgaaende hører den til Vinterhalvaarets Plankton ; 

 alene i Limfjorden forholder den — som saa mange andre Arter — sig noget af- 

 vigende, idet den, foruden om Foraaret og i ringe Mængde om Efteraaret, ogsaa 

 har uregelmæssige Rlomstringsperioder i Sommertiden (1898 Juni. 1900 August). 



I Kattegatspartiet, hvor den øjensynlig er endogenetisk, har den en 

 svagere Blomstringsperiode i Marts — April med Hvilesporedannelse 

 og en stærkere i Oktober — December uden Hvilesporedannelse (en 

 enkelt Gang er Hvilesporer fundne i November). Dens Optræden her er mærkelig 

 ved, at Høstmaximet er det største; hos de fleste andre diakmiske Former er 

 Vaarmaximet stærkest. Til Kattegat slutter Store Belt og vistnok ogsaa Beltsøen 

 sig; til Østersøen ved Rødvig har den kun en enkelt Gang forvildet sig. 



Cleve (19Û5 a) siger, at den ved Bohuslen forekommer aarlig, i Reglen fra 



