264 150 



fjorden i det tidlige Foraar (Januar — April) og mangler ganske i den varme 

 Tid (Maj— September). 



Denne Regel gælder ogsaa for Farvandene indenfor Skagen, og vistnok 

 ogsaa for Nordsøen ved vor Kyst og for Skager Rak; dog synes, i alt Fald i Aarene 

 1898 — 1901, dens Optræden her at være meget regelmæssigere end i Limfjorden, 

 saaledes at man kan fiksere Maximet nøjere, nemlig til omkring Marts Maaned. 

 Arten er udbredt over alle vore Farvande, alene i Østersøen ved Rødvig er den 

 meget sjælden. Den er en af Hovedformerne i vor tidligste Diatoméperiode om 

 Foraaret og danner mod Slutningen af sin Blomstring regelmæssigt og ofte i 

 Mængde Hvilesporer. Ved disses Hjælp maa den antages at overleve den ugunstige, 

 varme Tid („oversomre"), hvor den helt mangler i Planktonet. Den er øjensynlig 

 endogen etisk hos os og hører til samme biologiske Gruppe som Lauderia gla- 

 cialis og vistnok ogsaa Sceletonema, derimod er den mere euryhalin end Thalassio- 

 sira Nordenskiöldii, som den følger i Henseende til Temperaturkrav. 



Ved Bohuslen forekommer den efter Cleve (1905 a) hvert Aar i Oktober til 

 April, mest almindelig i November — December og i Februar — April; her synes saa- 

 ledes at være to Maxima, hvad der ikke er Tilfældet hos os; en svag Tendens 

 derhenimod er der i Følge Tabellen dog i 1900. 



Arten er iøvrigt en vidt udbredt nordlig Form, der findes saa langt syd paa 

 som i Kanalen og den sydlige Nordsø, men som har sin Hovedudbredelse ved de 

 arktiske Landes Kyster. Den er udpræget neritisk. 



56. Chætoceras seiracanthum Gran. 



Middeltal: Tp. 16,6° (7 + og c), Salth. 24,6 °/oo (7 + og c). 



Middeltallet for Temperatur siger os, at denne Art er en Sommer- og 

 Efteraarsform, medens Saltholdigheds-Tallet tyder paa, at den er eurytherm og 

 saaledes kan være udbredt gennem vore forskellige Farvande. Det er den ogsaa, 

 men den er ret sjælden og optræder kun i mindre Mængder. Angivelsernes Spar- 

 somhed skyldes dog muligvis noget den Omstændighed, at Arten er ret vanskelig 

 at kende, naar den ikke optræder med Hvilesporer. Dette er sikkert ogsaa Grunden 

 til, at den er saa lidet kendt udenfor vort Havomraade. 



I vort Materiale foreligger der ingen Angivelser fra Nordsøen udfor Tyborøn. 

 I Limfjorden er den fundet meget sparsomt i August — September 1899 og noget 

 hyppigere i Juli — Oktober 1900 (hyppigst i Slutningen af Juli og Begyndelsen af 

 August). Ved Skagen noteredes den sparsomt i Septbr.— Okt. 1898 og Juni og 

 August 1900, i Læsø Rende meget sparsomt i August 1898 og mere eller mindre 

 sparsomt i 1900 i Tiden fra Midten af Juni til 1ste November (ret hyppig i August). 

 I Aalborg Bugt er den fundet i Sept.— Okt. 1898. Ved Anholt Knob forekom den 

 i Nov. — Dec. 1899 og i Sept. — Dec. 1900, altid meget sparsomt; ligesaa ved Schultz's 

 Grund i August— Sept. 1899 og Sept.— Nov. 1900. I Store Belt ved Knudshoved 

 blev den blot iagttaget 2 Gange (Aug. — Sept.) i 1899 og én Gang (August) i 1900; 

 derimod var den i August— Sept. 1900 hyppigere i Lille Belt ved Lyø, hvor den 



