274 



160 



pedition fandt jeg i en Planktonprøve fra en østislandsk Fjord en Chætoceras, hvis 

 Celler ret hyppigt indeholdt Hvilesporer af en for Slægten fuldstændig fremmed 

 Tj'pe. De var nemlig beklædte med Børster eller Smaapigge overalt, ogsaa paa Si- 

 derne, hvor ellers alle Chætoceras-Arters Hvilesporer er glatte, da de støder tæt op 

 til Indersiden af Modercellens Væg. Dette var ikke Tilfældet her; Hvilesporerne 

 laa frit inde i Cellerne, som var udposede omkring dem. De almindelige Celler 

 hos denne Form frembød intet afvigende eller ejendommeligt udover det, at Kæ- 

 derne næsten altid var sønderbrudte; det var 

 umuligt at finde nogen Kæde, hvor de hvile- 

 sporebærende Celler havde Horn paa begge 

 Skaller; de afsluttede altid Kæden, og den ene 

 Skal var afrundet, medens den anden var nor- 

 malt udviklet og stod i Forbindelse med de 

 sædvanlige Celler. Den samme Form fandt 

 Gran (1902) i Plankton fra en Fjord i det 

 nordlige Norge, og han paaviste (1904), at Spo- 

 rerne var identiske med de piggede Cyster, 

 han tidligere havde fundet i Mængde i Polar- 

 Fig. 6. Chætoceras Ingolfianum Ostf. isen og beskrevet som Xanthiopyxis polaris; 

 Kædefragmenter med de særegne Hvilesporer. sene re er det lykkedes ham at opdage en Kæde, 

 Til venstre optisk Snit af 2 Hvilesporer, , „ , ., , „ . .. .., 



, , , .. , T * ,, hvor en Endecelle med lerminalhorn var til 



visende deres protoplamatiske Indhold. 



Materialet stammer fra Seydisfjord (Island), Stede. De viser stor Lighed med Ch. pseudo- 

 1896. Zeiss. Komp. Ok. 8, Apokrom. Ob. 4,0. crinitum's (se Figuren hos Gran 1905). End- 

 videre har O. Paulsen (1909) fundet „Arten" 

 i Fjorde paa Islands Nord- og Østkyst; og endelig er den ogsaa fundet i danske 

 Farvande, nemlig i April — Maj 1900 i Store Belt ved Knudshoved og i November 

 1905 i Kattegat (internationale Planktonkatalog 1909), men overalt sparsomt. Det 

 er saaledes en nordlig Form. 



De hosstaaende Figurer (Fig. 6) vil give en Forestilling om denne mærkelige 

 Forms Udseende. 



Der er den Ejendommelighed ved dens Forekomst, at næsten overalt, hvor 

 den er fundet, har den været i Følge med Ch. pseudocrinitum, og det er ikke muligt 

 at se nogen Forskel paa de to Formers almindelige Celler; de er ganske ens i alle 

 Karakterer. Jeg er derfor nærmest tilbøjelig til at betragte Ch. Ingolfianum som et 

 pathologisk Fænomen, d. v. s. som Ch. pseudocrinitum angrebet af en Snylter (Chy- 

 tridiacé?), der danner Hvilesporer med kiselholdig Væg. Derpaa tyder dels Hvile- 

 sporernes fra alle andre C/iæfoceras-Hvilesporer afvigende Form, dels det, at Celle- 

 kæderne altid er itubrudte og den hvilesporedannende Celle altid afvigende formet, 

 hvad der ikke plejer at finde Sted ved Hvilesporedannelse hos Chætoceras. Endelig 

 har jeg i forskellige C/jæroceras-Arter fundet utvivlsomme Snyltere, Chytridiacéer, 

 hvis Hvilesporer har adskillig Lighed med Formen her, men er glatvæggede. Frem- 

 tidige Undersøgelser maa imidlertid afgøre dette Spørgsmaal. 



