300 186 



88. Pterosperma Vanhöflenii (Jørg.) Ostf. 



Denne Art er endnu sjældnere i vore Farvande end den foregaaende. I Under- 

 søgelsesaarene blev den fundet i 1 Prøve fra Nordsøen udfor Tyborøn (Sept. 1900), 

 2 fra Skagens Rev (Septb. 1898, Marts 1901) og 1 fra Anholt Knob (Febr. 1901), og 

 overalt kun enkeltvis. Hvad der er sagt om den foregaaende Art, gælder ogsaa for 

 denne. 



Cleve (1905 a) siger om den : meget sparsom fra August til Februar ved Bo- 

 huslen, og i de internationale Planktonkataloger (1906, 1909) findes spredte Angivelser 

 fra vore Farvande helt ind i Beltsøen. 



89. En tredje Art, P. dichjon (Jörg.) Ostf., angives af Cleve (1. c.) fra Skager 

 Rak og i Planktonkatalogerne fra Skager Rak og Kattegat, men meget sjældent. 



E. Flagellata. 



Vore to Planktonflagellater med gulbrune Kromaloforer har været kortelig om- 

 talte foran (Se S. 76), og deres Udbredelse ved Nord- og Vest-Europas Kyster (de 

 internationale Havundersøgelsers Omraade) er for nylig behandlet af mig (Osten- 

 feld 1910) andetsteds. 



90. Dinobryon pellucidum Levand. (Teksttab. 56.) 



Syn. D. balticum (Schutt) Lemmerm. 



Middeltal: Tp. 6,1° (14 + og c), Salth. 16,8 °/oo (14 + og c) '). 



Dinobryon pellucidum er en Organisme, som kun forekommer kort Tid af 

 Aaret i Planktonet. Den er fundet i alle vore Farvande, dog kun sjældent i Nord- 

 søen udfor Tyborøn (April 1898) og i Limfjorden (April 1898). Ofte findes den i 

 Mængde, især i vore indre Farvande (Østersøen), hvor den egentlig har hjemme, 

 og hvorfra den gennem Belterne føres ud i Kattegat og Skager Rak. Dens Op- 

 træden falder i April — Maj Maaned; men der er ret store Forskelligheder fra 

 Aar til Aar; i 1898 var den saaledes almindelig i Kattegats Overfladelag i April, 3 ) 

 men i 1899 var den sjælden, hyppigere derimod i 1900 og 1901. Den er en ud- 

 præget Overfladeorganisme, hvad der fremgik meget tydeligt af Fangsterne 

 paa Togtet i Kattegat og Skager Rak i April 1898; den var da almindelig i de 

 øverste 10 Meter, men manglede helt eller var meget sjælden fra 20 Meters Dybde 

 og nedad. 



Det er en strængt neritisk Form, som er stenotherm og euryhalin med ret lavt 

 liggende Optimum. Den er monakmisk, og man maa antage, at den overlever den 



') I min Afhandling fra 1910 anfører jeg som Middeltal af 74 Observationer med Hyppighedsan- 

 givelsen c eller cc Temperatur 6,3° og Saltholdighed 16,2 °|oo, altsaa næsten de samme Værdier. 



-) Rimeligvis ogsaa i April 1897, da den var dominerende i en Prøve taget ved Hals (Aalborg Bugt) 

 i Folge Petersen's Tabel (1898). 



