195 309 



salte Underlags Pulseren, saaledes at Toppunkterne for Mængde faldt sammen med 

 Toppunkterne for Underlagets Mægtighed. Det vil med andre Ord sige, al de store 

 Dinophysis-Mængder førles ind fra Beltets (Bellsøens) nedre Lag. 



D. norvegica er udbredt langs Europas Kyst fra den skandinaviske Halvø og 

 syd paa (i en mere nordlig Varietet ved Norge og i Murmanhavet); den gaar ind i 

 Østersøens Bugter, og det skyldes sikkert Tilfældigheder, at den ikke er fundet ved 

 Bødvig. 



Den maa betragtes som en euryhalin og eurytherm Art, der er hjemmehørende 

 i alle vore Farvande. 



99. Dinophysis acuminata Clap, et Lachm. 



I Henseende til Udbredelse stemmer denne Art ret godt overens med den fore- 

 gaaende, omend den har et lidt mere nordligt Præg; men den er hos os mindre 

 talrig. Fra Undersøgelsesaarene foreligger blot nogle faa Angivelser fra Limfjorden 

 (hvor ingen af de foregaaende var fundet!), fra Nordsøen udfor Tyborøn og fra 

 Skagens Bev. Det er sandsynligvis denne Art, som Cleve (1905 a) omtaler under 

 Navnet D. granulata, og som han har noteret sparsomt ved Bohuslens Kyst i 1900 

 og 1901 (Jan., Maj, Aug. — Dec). I Kieler Bugt forekommer den efter Lohmann (1908) 

 næsten hele Aaret og har Maximum i August (sekundært Maximum i Maj— Juni) 

 og Minimum om Vinteren. 



I Følge de internationale Planktonkataloger naar den helt ind i Østersøens 

 Bugter og syd paa til Kanalen. 



Ogsaa den anser jeg for hjemmehørende i alle vore Farvande og for at maatte 

 regnes til de eurytherme og euryhaline neritiske Arter, saa vidt vort ufuldstæn- 

 dige Kendskab til den tillader at drage Slutninger. 



100. Dinophysis rotundata Clap, et Lachm. 



Det er vor mindste Dinophysis- Art og Fangsten af den ved Nettenes Hjælp er 

 følgelig kun partiel; de ikke faa Angivelser fra vore Farvande lyder derfor ogsaa 

 alle sammen paa: enkeltvis (rr). Den er i Undersøgelsesaarenes Materiale fundet i 

 Nordsøen, i Limfjorden, ved Skagens Bev (de fleste Fund), i hele Kattegat og i Øre- 

 sund. Efter Cleve (1905 a) forekommer den ved Bohuslen sparsomt hele Aaret, 

 især dog Aug. — December. I Kieler Bugt har Lohmann (190S) fundet den det meste 

 af Aaret, dog ikke om Vinteren; den synes dér at have et Maximum i September. 

 Den gaar efter de internationale Planktonkataloger helt ind i Østersøens Bugter, og 

 da den ogsaa er udbredt i Nordsøen og Atlanterhavet, har vi med en meget eury- 

 halin Art at gøre. Den maa i Modsætning til de to foregaaende, men ligesom D. 

 acuta, betragtes som en oceanisk Art, som dog ogsaa er endogenetisk i Kystfar- 

 vande, f. Eks. i hele vort Havomraade. — 



Foruden disse fire Arter er den subtropiske D. hastata Stein en enkelt Gang 

 fundet i Skager Bak (Nov. 1905). 



D. K. D. Vidensk. Selsk. Ski-., 7. Række, naturvidens!-, os nlathcm. Afd. IX. 2. 4] 



