197 311 



i Nov. 1903) og forekommer kun i enkelte Eksemplarer. Det er en udpræget nordlig 

 og nerilisk Art, hvis europæiske Udbredelse strækker sig fra det indre af Øster- 

 søen gennem vore Farvande og den nordlige Nordsøs Kyster til Island og de ark- 

 tiske Egne. Men det er sjældent, den findes i større Mængder. Som saa mange 

 nordlige neritiske Arter er den euryhalin. Til vore Farvande kommer den rime- 

 ligvis med den baltiske Strøm. 



105. Gonyaulax spinifera (Clap, el Lachm.) Diesing. 

 Syn. G. digitale (Pouchet) Kof. 1 ) 



Middeltal: Tp. 8,6° (10 r og +), Salth. 30,1 °/oo (10 r og -f). 



Dette er vor hyppigste Gonyaulax-Arl; men den optræder dog ingensinde i 

 større Mængder. De fleste Angivelser falder paa Limfjorden og Skager Rak (ved 

 Skagens Rev), men den forekommer dog ogsaa i Kattegat og Belterne. Den er iagt- 

 taget hele Aaret rundt, hyppigst i Efteraarsmaanederne og sjældnest i Foraarstiden. 



Ved Bohuslen forekommer den efter Cleve (1905 a) aarlig i Reglen fra Sep- 

 tember til Januar og kun undtagelsesvis i andre Maaneder (saaledes i 1900—1903, 

 de sidste af Cleve's Undersøgelsesaar, hvad der kunde tyde paa, at den i Begyn- 

 delsen er bleven overset). Fra Kieler Bugt omtaler Lohmann (1908) kun denne Art, 

 men den „wurde nur spärlich gefunden" og havde Maximum i Maj. Aarstiden for 

 Maximet passer jo ikke med Cleve's og mine Iagttagelser; dette staar maaske i 

 Forbindelse med, at Arten i Beltsøen er ved Grænsen for sin Forekomst. Jeg be- 

 tragter den nemlig som en Gæst saavel i Beltsøen som i Kattegat, medens den vel 

 nok er endogenetisk i Skager Rak og Limfjorden. Arten er vidt udbredt: fra Mur- 

 manhavet i Nord til det nordlige Atlanterhav, Nordsøen og Kanalen i Syd. Den 

 m'aa kaldes en nordlig oceanisk Art, der hos os har sin Grænse indad mod 

 Østersøomraadet. 



En anden Art, G. poly gramma Stein, der er en tempereret og subtropisk Form, 

 er anført fra vore Farvande et Par Gange; men da Angivelserne ikke er fuldt sikre, 

 og da dens Optræden her hos os falder udenfor dens normale Udbredelse, anser 

 jeg det for sikrest foreløbig ikke at regne med den. 



106. Gonyaulax polyedra Stein. 



Der foreligger ingen Iagttagelser af denne Art i Prøverne fra Undersogelses- 

 aarene, men det beror rimeligvis paa, at den er overset eller sammenblandet med 

 G. spinifera. Den er senere fundet nogle Gange i Skager Rak (Aug. 1904) og Katte- 

 gat (Aug. 1994 — 06 og Aug. — Okt. 1910). Det er en neritisk og tempereret Art, 

 hvis Udbredelse dog er lidet kendt. Det passer med dens sydlige Karakler, al den 

 hos os oftest er iagttaget i August. 



•) G. Levanderi (Lemm.; Pauls. (Syn. G. spinifera Kof.), en Brakvands-Art, der bl. a. forekommer i 

 Østersøen, findes muligvis ogsaa i vore Farvande. 



41* 



